ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 698/937/23
Провадження № 22-ц/821/548/24
категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Баранова О.І., в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

06 листопада 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через засоби поштового зв`язку звернулося до Катеринопільського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 29.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 34899-12/2022.

В подальшому, 31.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 31052023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм » (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Згідно п. 1.2. договору факторингу, перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку№ 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 31.05.2023 року до Договору факторингу №31052023 від 31.05.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 34899-12/2022 в розмірі 27 100 грн, з яких: - 7 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20 100 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідач не виконав свого зобов`язанні за кредитним договором.

Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №34899-12/2022 у загальному розмірі 27 100 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 34899-12/2022 від 29.12.2022 у розмірі 27 100 грн та судові витрати в розмірі 2 684 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що надані позивачем докази підтверджують укладення 29.12.2022 року між сторонами договору кредиту №34899-12/2022, отримання відповідачем ОСОБА_1 позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, заперечення відповідача на позов з мотивів того, що відповідач не отримував кредит, жодним чином не спростовує користування відповідачем грошовими коштами банку та накопичення заборгованості перед банком, у зв`язку з чим, враховуючи надані позивачем докази, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення Закону, якими вони регулюються та, враховуючи підтверджену розрахунком суму боргу 27 100 грн, суд дійшов до переконання, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті.

Суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №34899-12/2022 від 29.12.2022 в розмірі 27 100 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій через систему Електронний суд 13 лютого 2024 року апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К., вважаючи рішення суду незаконним та необгрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом фактичних обставин справи, без надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, просив скасувати рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги доводи апелянта та посилання на норми чинного законодавства, що зазначені у відзиві на позовну заяву.

Вказує, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Матеріали справи не містять доказів укладення між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 кредитного договору, погодження ними умов кредитування та надання відповідачу кредиту.

Також позивачем не надано доказів, зазначених у Додатку № 1 до договору (графік платежів), паспорту споживчого кредиту.

Додаток № 1 до кредитного договору № 34899-12/2022 (графік платежів), паспорт споживчого кредиту не містить інформації про його підписання ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» з використанням одноразового ідентифакатора.

Таким чином, з форми та змісту кредитного договору, Додатку № 1 до договору, паспорту споживчого кредиту неможливо встановити достовірність зазначених обставин.

Вказує, що ОСОБА_1 не визнає факт заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір.

У рішенні суд не вказав, якими доказами підтверджено укладення електронного договору, зокрема отримання та використання відповідачем одноразового ідентифікатора.

Звертає увагу суду, що інформація з сайту ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Вказує, що у разі зміни кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передають інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі, і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто надання коштів у кредит.

Проте, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору - розрахункового документа або виписки по банківськом рахунку , які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд не вказав в рішенні, який доказ підтверджує перерахування відповідачу коштів по кредитному договору.

Вказує, що відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахувння відсотків за користування кредитом.

Зветрає увагу суду, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023, права вимоги за яким відступають, не містить підпису сторін, які підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаним кредитним договором.

Вважає, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено факту відступлення права грошової вимоги, укладення кредитного договору у електронному вигляді, перерахування кредитних коштів за договором, а тому відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотків.

Також вважає, що наданий позивачем розрахунок процентів, нарахованих внаслідок неналежного виконання позивальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, суперечить вимогам чинного законодавства та сталій судовій практиці.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 01 березня 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скарну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року - залишити без змін, вважаючи подану апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2022 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено кредитний договір, що підтверджується договором про надання фінансового кредиту № № 34899-12/2022 (а.с.5-7).

31.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №31052023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.9-11).

Відповідно до умов договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Згідно п. 1.2. договору факторингу, перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 31052023 від 31.05.2023 року підтверджується факт переходу від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості (а.с.12) .

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 34899-12/2022 в розмірі 27 100 грн, з яких: 7 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 100 грн - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 31.05.2023 до Договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023.

Згідно наданого розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 34899-12/2022 від 29.12.2022 у розмірі 27 100 грн (а.с. 14).

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 29.12.2022 року №34899-12//2022 підписаний електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , про що свідчить п. 7 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані відповідача, відомості щодо його місця проживання, номер телефону, електронний підпис НОМЕР_2 (а.с. 5-6).

Також електронним підписом ОСОБА_1 було підписано Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту №34899-12/2022 від 29.12.2022, в якому визначено Графік платежів та з якого вбачається, що сума кредиту за розрахунковий період становить 7 000 грн та проценти за користування кредитом становить 1 750 грн (а.с. 7) та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка, а також вказана орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) яка становить 8 750 грн.

Таким чином, вказаний договір було укладено в електронному вигляді та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, із наведеного слідує, що між ТОВ «Фінансова компанія « Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та відповідач отримав кошти у розмірі 7 000 грн, які були перераховані на рахунок, вказаний у договорі № 4441-11хх-хххх-8493.

Доводи скаржника, що суд не вказав в рішенні, який доказ підтверджує перерахування відповідачу коштів по кредитному договору є необгрунтованими, оскільки відповідачем не надано до суду доказів на спростування даних обставин, а саме банківську виписку по рахунку № НОМЕР_3 , або довідку з банку про неналежність йому рахунку, на який відбувалось зарахування коштів та неналежність йому вказаного в договорі кредиту номеру телефону НОМЕР_1 .

Вищевказане також спростовує доводи апеляційної скарги, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» не було укладено кредитний договір №34899-12/2022 від 29.12.2022.

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно визначив розмір заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кошти за кредитним договором №34899-12/2022 від 29.12.2022, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість відповідно до наданого позивачем розрахунку на 30.09.2023 року становить 27 100 грн, з яких 7 000,00 грн - заборгованість за основою сумою кредиту, 20 100 грн. - заборгованість за відсотками.

Однак, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за договором кредиту в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував того, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

Відповідно до кредитного договору № №34899-12/2022 від 29.12.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 7 000,00 грн. строком на 25 днів, тобто з 29.12.2022 до 22.01.2023. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу набуло право вимоги заборгованості.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором за 25 днів по 22 січня 2023 року, що, виходячи з передбаченої договором процентної ставки, становить 1 750,00 грн.

Також, в додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №34899-12/2022 від 29.12.2022 визначено Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до яких визначено загальну суму кредиту, яка підлягала поверненню позичальником - 7 000,00 грн., загальну суму процентів за користування кредитом, яка підлягала сплаті за 25 днів - 1 750,00 грн., а всього - 8 750,00 грн. (а.с. 7).

Нарахування та стягнення із ОСОБА_1 процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вищевказаним вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

Враховуючи викладене, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №34899-12/2022 від 29.12.2022 у загальному розмірі 8 750,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума кредиту; 1 750,00 грн. - проценти за користування кредитом.

Посилання скаржника на відсутність первинних документів, що підтверджують факт переходу права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься договір № 34899-12/2022 від 29.12.2022, Додаток № 1 до договору №34899-12/2022 від 29.12.2022 ( графік платежів) та Паспорт споживчого кредитування, які підписані ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 .

Крім того, факт переходу права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверення боргів» підтверджується укладеним між ними договором факторингу № 31052023 від 31 травня 2023 року , за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що є додатком до договору, у тому числі і право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості у розмірі 27 100 грн.

Отже, матеріали справи містять належні докази переходу права вимоги за кредитним договором №34899-12/2022 від 29.12.2022 від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм » до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу №21052023 від 31 травня 2023 року.

Доводи скаржника, що витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023 не підписаний сторонами, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки це не є Реєстр боржників, який підписується учасниками договору факторингу та є його частиною, а є витягом з Реєстру боржників, який був сформований представником ТОВ «Фінінасова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» Грибановим Д.В. 17.10.2023 та ним підписаний.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована.

В апеляційній скарзі скаржником наводяться посилання на практику судів апеляційної інстанції по аналогічним спорам, проте колегія суддів не враховує дану практику при розгляді даної справи, оскільки у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах саме Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про часткове задоволення позову, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пропорційно до задоволених вимог (позов задоволено на 32,29 %) підлягала стягненню 866,66 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, то з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 039,97 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича - задовольнити частково.

Рішення Катеринопільсього районного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №34899-12/2022 від 29.12.2022 у розмірі 8 750,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 866,66 грн. за подачу позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 039,97 грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко