Дата документу 20.03.2024
Справа № 334/2219/24
Провадження № 2-з/334/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

20 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановила:

19 березня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , сформована представником позивача адвокатом Лишенко С.С. (діє на підставі Ордеру серії АР №1162278) в системі «Електронний суд», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Разом з позовною заявою 19.03.2024 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, виданого 20.05.2021, зареєстрованим в реєстрі за №26648 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», до набранням рішенням законної сили по справі та заборонити вчиняти будь-які дії приватним виконавцям Якименку Андрію Олександровичу, ОСОБА_2 та іншим особам в рамках виконавчого провадження №66006982 до винесення судового рішення по справі.

Заяву мотивовано тим, що зі змісту оспорюваного виконавчого напису №26648, виданого 20.05.2021 вбачається, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна звернула стягнення з громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який є Боржником за Кредитним договором №545607909 від 10.10.2019, укладеним із ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» (), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020 (реєстр прав вимоги №4 від 09.04.2021), є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (), а саме заборгованості за Кредитним договором №545607909 від 10.10.2019. Сума заборгованості Позивача становить 37 212 грн. 20 коп. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, через той факт, що заборгованість не є безспірною та не може стягуватися з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни. До того ж, приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №66006982 на підставі Заяви про примусове виконання рішення, поданої ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», що безпосередньо ініціює стягнення коштів з ОСОБА_1 в частині оспорюваної суми відсотків, котрі перевищують фактичну суму заборгованості майже втричі та не є безспірним. Оскільки стягнення відбувається в частині сум заборгованості, які не є безспірними, продовження стягнення коштів під час судового розгляду прямо унеможливлюватиме гарантування виконання позовних вимог у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, оскільки такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачений чинним законодавством, є співмірним із позовними вимогами, з якими позивач звернувся до суду, а також враховуючи, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, заява про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернеться до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Разом з тим, суд враховує, що згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального закону суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, у відповідності до вимог частини шостої статті 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись з клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, виданого 20.05.2021, зареєстрованим в реєстрі за №26648 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», до набранням рішенням законної сили по справі та заборонити вчиняти будь-які дії приватним виконавцям Якименку Андрію Олександровичу, ОСОБА_2 та іншим особам в рамках виконавчого провадження №66006982 до винесення судового рішення по справі.

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.