Справа № 2-761/10
Провадження № 4-с/209/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Рябухи Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2024 представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Шипіленко Р.О. звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить суд: 1. Визнати неправомірною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відмови у знятті арештів з усього майна (коштів) ОСОБА_1 , що були накладені в межах виконавчого провадження №32868732. 2. Зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешти з усього майна (коштів) ОСОБА_1 , що були накладені в межах виконавчого провадження №32868732.

На обґрунтування скарги представник скаржника зазначив, що у лютому 2024 року ОСОБА_1 отримав інформацію про те, що у реєстрах, в яких фіксують речові прав на рухоме і нерухоме майно, наявні арешти накладені на все його майно згідно із постановою Ленінського відділу ДВС м. Дніпропетровська (правонаступником цього відділу є Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у червні 2012 року. Згідно до відповіді Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 19.02.2024 року №52346 на виконанні перебувало виконавче провадження №32868732 щодо ОСОБА_1 . Виконавчий документ був повернутий згідно постанови державного виконавця від 21.02.2013 року на підставі п.8 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно). Документи і матеріали виконавчого провадження були знищені через сплив строку архівного зберігання. Враховуючи підставу закриття виконавчого провадження, в межах цього провадження було реалізоване нерухоме майно (домоволодіння та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 ), що належало на праві власності ОСОБА_1 та перебувало в іпотеці ПАТ «Укрсиббанк» з метою задоволення вимог зазначеного банку у виконавчому провадженні, в якому було звернено стягнення на предмет іпотеки і задоволено вимоги іпотекодержателя. Виходячи із обмеженої інформації, які містилась у зазначеній відповіді, та неможливість встановити законність проведених виконавчих дій через цілковиту відсутність будь-яких матеріалів виконавчого провадження, заявником була подана заява про звільнення майна (коштів) з-під арешту. На цю заяву надійшла відповідь Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 13.03.2024 року №74257 про неможливість скасування арештів інакше як у судовому порядку. Зазначає, ОСОБА_2 служить у Збройних Силах України, де вже більше 11 років перебуває на захисті держави. За цей час нагороджений та відзначений. Відповідно, за час служби в армії ОСОБА_1 не був проінформований про перебіг виконавчого провадження, не міг оцінити та перевірити законність виконавчих дій. До того ж незрозуміло чому виконавче провадження було відкрите та відбувалося у Новокодацькому (Ленінському) районі міста Дніпра, до ОСОБА_3 не має жодного відношення: ніколи там не проживав (відповідні дані містяться в матеріалах справи), не працював (був директором ТОВ "РІКОН ТРЕЙД", 51937, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Карла Марка, будинок 10, квартира 10), не перебував фактично; єдине майно, що він мав, було зареєстроване у Петриківському районі Дніпропетровської області. Вказує, що існування арештів на майно ОСОБА_1 , накладених в межах виконавчого провадження №32868732, що було завершено 21.02.2013 року, порушує права та законні інтереси заявника, в тому числі його соціальні права та державні гарантії як військовослужбовця Збройних Сил України.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Шипіленко Р.О. в судове засідання з`явився, 07.05.2024 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності в якій вказав, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Державний виконавець Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 17.04.2024 через канцелярію суду від начальника Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Катерини Астапенкової надійшов відзив на скаргу в якому вона зазначає, що скарга ОСОБА_1 незаконна, необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у відділі у період з 05.06.2012 по 21.02.2013 перебувало виконавче провадження №32868732 з примусового виконання виконавчого листа №2-761 виданого 31.03.2011 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсіббанк» заборгованість в розмірі 2 244 491,91 грн. Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем 21.02.2013, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві у зв`язку з тим, що коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог. Посилаючись на вимоги Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 зазначає, що виконавче провадження №32868732 з примусового виконання виконавчого листа №2-761 виданого 31.03.2011 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсіббанк» заборгованість в розмірі 2 244 491,91 грн знищене. Таким чином, закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника. Отже, у Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні підставі для зняття арешту і майна боржника ОСОБА_1 . Наголошує, що Скаржником не надано доказів на підтвердження того, що його права були порушені саме діями Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), тобто Скаржник не вірно визначився з колом осіб по справі, їх процесуальним статусом та не довів своїх вимог, що є його процесуальним обов`язком. Звертає увагу, що законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано. Державним виконавцем прийнята постанова про арешт майна боржника для забезпечення реального виконання рішення суду, доказів виконання боржником своїх зобов`язань перед стягувачем суду не надано. Вважає, що Скаржником ОСОБА_1 пропущений строк для подання даної скарги, адже виконавче провадження перебувало на примусовому виконанні у відділі у 2012 -2013 роках та боржник знав про це. Наголошує, що Фактично в скарзі ОСОБА_1 оскаржуються дії державного виконавця, які напряму пов`язані з інтересами стягувана за виконавчим провадженням Публічного акціонерного товариства «Укрсіббанк». Однак, Публічне акціонерне товариство «Укрсіббанк» не залучене до участі у справі, що є порушенням положень чинного законодавства. На підставі викладеного просить суд: прийняти відзив на скаргу з додатками до розгляду; Залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи стягувана за виконавчим провадженням Публічне акціонерне товариство «Укрсіббанк»; В задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі; всі витрати по справі покласти на Скаржника.

Частиною 2 ст. 450 ЦПК України встановлено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Керуючись ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали скарги та відзив державного виконавця на скаргу з додатками, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Правобережному відділі ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у період з 05.06.2012 по 21.02.2013 перебувало виконавче провадження №32868732 з примусового виконання виконавчого листа №2-761 виданого 31.03.2011 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсіббанк» заборгованість в розмірі 2 244 491,91 грн.

27.08.2012 було зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , на підставі постанови ст. державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпровського МУЮ Пономаренко О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.05.2012 у ВП №32868732, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Згідно відповіді начальника Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Катерини Астапенкової № 52346 від 19.02.2024, матеріали виконавчого провадження №32868732 були знищені у зв`язку з закінченням терміну його зберігання.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші Згідно п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частинами 3-4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, Виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення скарги, оскільки повертаючи виконавчий лист без виконання, державний виконавець, в силу ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», був зобов`язаний скасувати накладений ним арешт на майно боржника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 24, 28, 68-70 Закону України «Про виконавче провадження, ст.ст. 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відмови у знятті арештів з усього майна (коштів) ОСОБА_1 , що були накладені в межах виконавчого провадження №32868732.

Зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешти з усього майна (коштів) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що були накладені в межах виконавчого провадження №32868732.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.О. Решетник