Провадження № 2/161/1622/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Грень А.В.

розглянувши в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23276-10/2021.

31.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31012023, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39300 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12000 грн., заборгованості за відсотками 27300 грн.

На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 39300 грн., згідно кредитного договору № 23276-10/2021 від 29.10.2021 року.

Крім того, зазначає, що 24.11.2021 року, між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № . Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 24.11.2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 24.11.2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимог, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 року до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 105562,50, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15000 грн., заборгованості за відсотками 90562,50 грн.

Таким чином, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача заборгованість за договором позики № в розмірі 105562,50 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2684 грн.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2023 року позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено повністю.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2024 року заочне рішення від 20.11.2023 року скасоване та справу призначено до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що її довіритель справді укладав кредитний договір № 23276-10/2021 від 29 жовтня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та отримав кредит в сумі 12000 грн. Однак, представник відповідача та відповідач не погоджуються з сумою нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом згідно даного договору, та вказує, що позивачем не зараховано в рахунок погашення відсотків суми проплати відповідачем в загальному розмірі 10 080 грн., згідно заявок про відстрочення виконання зобов`язань, приєднаними до позовної заяви. Щодо договору позики № , укладеного 24.11.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 , то відповідачем визнається вимога щодо основного боргу, а також відсотки за користування кредитом згідно розрахунку відповідача, вказаному у відзиві.

Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання подала суду заяву про слухання справи у відсутності відповідача та його представника.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23276-10/2021, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 12000 грн., строком на 30 днів, тобто до 27.11.2021 року, зі сплатою 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період, і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5 % на добу, за умови повного повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту (а.с. 7-10).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було подано Заявку про відстрочення виконання зобов`язання за кредитним договором від 27.11.2021 року, на сім календарних днів, тобто до 03.12.2021 року, згідно якої, відповідач сплатив суму у розмірі 2520 грн., необхідну для відстрочення виконання зобов язання. Відповідно, між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 3 від 29.10.2021 року до кредитного договору № 23276-10/2021 від 29.10.2021 року (а.с.11-12).

06.12.2021 року ОСОБА_1 повторно було подано Заявку про відстрочення виконання зобов`язання за кредитним договором, на сім календарних днів, тобто до 12.12.2021 року, згідно якої, відповідач сплатив суму у розмірі 2520 грн., необхідну для відстрочення виконання зобов`язання та відповідно до якої, між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 3 від 06.12.2021 року до кредитного договору № 23276-10/2021 від 29.10.2021 року (а.с.13).

Додатковою угодою № 3 від 14.12.2021 року ОСОБА_1 було відстрочено виконання зобов`язання до 20.12.2021 року та сплачено останнім суму в розмірі 2520 грн. (а.с. 14).

Додатковою угодою № 3 від 23.12.2021 року ОСОБА_1 було відстрочено виконання зобов`язання до 29.12.2021 року та сплачено останнім суму в розмірі 2520 грн. (а.с. 15).

31.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31012023, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.17-19).

Згідно п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 20)

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39300 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12000 грн., заборгованості за відсотками 27300 грн. (а.с. 21).

Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 39 300 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12 000 грн., заборгованості за відсотками 27 300 грн. (а.с. 22).

Однак суд, не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 23276-10/2021, відповідач отримав кредит в розмірі 12000 грн., строком на 30 днів, тобто до 27.11.2021 року, зі сплатою 2,50 % (процентів) на добу від суми кредиту.

Згідно додаткових угод від 27.11.2021 року, 06.12.2021 року, 14.12.2021 року, 23.12.2021 року, ОСОБА_1 було відстрочено виконання зобов`язання до 29.12.2021 року.

Суми проплат відповідачем згідно заявок про відстрочення виконання зобов`язання за кредитним договором, в загальному розмірі 10 080 грн., підтверджуються розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи (а.с. 119-124).

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 8 520 грн. за період з 29.10.2021 року по 29.12.2021 року (12000 грн. х 2,50 % : 100 % = 300 грн. х 62 дні = 18 600 10 080 (сума, яку сплатив відповідач) = 8 520 грн.).

Разом з тим, 24.11.2021 року, між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № . Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 24.11.2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 24.11.2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно даного договору, ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 15 000 грн. строком на 30 днів (а.с.27-32).

24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимог, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 34-36).

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 37).

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 року до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 105562,50, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15000 грн., заборгованості за відсотками 90562,50 грн. (а.с.38-39).

Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 105 562,50 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15 000 грн., заборгованості за відсотками 90 562,50 грн. (а.с. 22).

Проте, суд не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем, та зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно договору позики № від 24.11.2021 року, відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн., строк кредитування - 30 днів, строк дії договору 3 роки, з відсотковою ставкою 1,75 % за один день користування кредитом, за умови належного виконання умов договору та 3,5 % за один день за умови неналежного виконання умов Договору.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Таким чином, договором позики № від 24.11.2021 року визначено строк кредитування 30 днів, відповідно нарахування відсотків за користування кредитом, повинно здійснюватись протягом строку кредитування, погодженого сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення сума основного боргу в розмірі 15 000 грн. та відсотки за вказаним договором позики у розмірі 30 750 грн. за період з 24.11.2021 року по 23.12.2021 року (15000 грн. х 3,50 % (відсоткова ставка у зв`язку з неналежним виконанням умов договору) : 100 % = 525 грн. х 30 днів = 15 750).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 23276-10/2021 від 29.10.2021 року в розмірі 20 520 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12 000,00 грн., заборгованості за відсотками 8 520,00 грн. та заборгованість за договором позики № від 24.11.2021 року в розмірі 30 750,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками 15 750 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 949 грн. 86 коп. пропорційно частині задоволених вимог (35, 39 %).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16, 509, 512-513, 526-527, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 23276-10/2021 від 29.10.2021 року в розмірі 20 520,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12 000,00 грн., заборгованості за відсотками 8 520,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № від 24.11.2021 року в розмірі 30 750,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками 15 750,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 949 (дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 86 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ;

Відповідач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 09 травня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.