Дата документу 12.03.2024
Справа № 334/2726/18
Провадження № 4-с/334/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісаков Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

представника заявника - адвоката Штабовенко Д.В.,

державного виконавця - Дорошенко А.О.,

представника стягувача - адвоката Котова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі скаргу скарги ОСОБА_1 про визнання дій Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, зацікавлена особа (стягувач) ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2023 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Штабовенко Дениса Всеволодовича про визнання дій Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо обчислення та не врахування самостійно здійснених перерахунків грошових коштів боржником на банківську картку, сплачених в межах виконавчого провадження № 56684003 неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Скаргу обгрунтовано тим, що 27 квітня 2018 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя був виданий судовий наказ №334/2726/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше ніж 10 відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження №56684003, де у встановленому законом порядку роблять відрахування аліментів з доходів боржника на рахунок ОСОБА_2 .

Наразі ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних силах України та отримує дохід у вигляді грошового забезпечення.

При цьому, окрім утримань, які відбувалися з грошового забезпечення ОСОБА_1 він також добровільно перераховував на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 аліменти.

Всього, за період з 27.03.22 по 21.12.22 ОСОБА_2 було перераховано аліменти в сумі 139715,00 гривень.

Однак, ОСОБА_2 не повідомила про це орган державної виконавчої служби, яким проводиться виконання наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя, а отже ці суми не були враховані як такі, що зменшують заборгованість по аліментам.

Одночасно, ОСОБА_2 підтвердила надходження коштів, у своїй відповіді на адвокатський запит від 15.06.2023, втім вважала це додатковими витратами на дитину.

Однак, виконавчою службою було надано розрахунок заборгованості без урахування сплачених заявником 139715,00 гривень.

Заявник (боржник) вважає, що наведені дії та рішення державного виконавця щодо розрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів в умовах не врахування самостійно здійснених боржником платежів є незаконними.

Просить визнати дії Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо обчислення ОСОБА_1 щодо не врахування самостійно здійснених перерахунків грошових коштів боржником на банківську картку стягувача в сумі 139715,00 гривень сплачених боржником, в межах виконавчого провадження № 56684003 неправомірними, та зобов`язати Дніпровський ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження №56684003 з урахуванням самостійно здійснених перерахунків грошових коштів боржником на банківські картки стягувача в сумі 139715,00 гривень.

Представник заявника - адвокат Штабовенко Д.В. в судовому засіданні надав пояснення по суті скарги, вважає неправомірними дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса), оскільки державним виконавцем не були враховані суми сплачених аліментів в добровільному порядку боржником ОСОБА_1 на картовий рахунок стягувача ОСОБА_2 , просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Дорошенко А.О. в судовому засіданні пояснила, що у неї були відсутні підстави для зарахування сплачених коштів ОСОБА_1 оскільки у платіжних документах були відсутні відомості про призначення платежу. Вказала, що у разі задоволення скарги нею буде зроблений перерахунок суми аліментів сплачених боржником.

Представник стягувача - адвокат Котов О.С. заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що від ОСОБА_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 надходили грошові кошти, однак остання вважала що вказані перекази здійснені боржником добровільно для покриття додаткових витрат на утримання сина, як минулих так і поточних.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника заявника, представника стягувача а державного виконавця, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до статті 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог статей 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя виданий судовий наказ №334/2726/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше ніж 10 відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження №56684003.

З 14.07.2022 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою №1364 від 07.11.2022. ОСОБА_1 отримує дохід у вигляді грошового забезпечення, з якого утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 .

В період з 27.03.2022 по 21.12.2022 ОСОБА_1 добровільно перерахував на картку ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 139715,00 гривень, що підтверджується платіжними документами на 27 аркушах.

15.06.2023 на заяву адвоката Штабовенко Д.В. про підтвердження отримання аліментів ОСОБА_2 повідомила, що дійсно у 20022 від ОСОБА_1 на її банківський рахунок було зроблено декілька переказів грошових коштів, але вказані кошти були призначені не для погашення заборгованості зі сплати аліментів, а задля покриття додаткових витрат на утримання сина, зокрема лікування та відпочинку. ОСОБА_1 при переказі коштів на її рахунок достеменно було відомо, що з нього за місцем його роботи здійснюються відрахування коштів.

16.06.2023 представник заявника - адвокат Штабовенко Д.В. звернувся до Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про врахування добровільно сплачених аліментів ОСОБА_1 за період з 27.03.2022 по 21.12.2022 на користь ОСОБА_2 .

Однак, державним виконавцем ОСОБА_5 було надано розрахунок заборгованості без урахування добровільно сплачених грошових коштів у розмірі 139715,00 гривень.

У червні 2023 адвокат Штабовенко Д.В. в інтересах ОСОБА_1 звертався до AT«Приватбанк» із адвокатським запитом щодо отримання інформації: чи дійсно картковий рахунок НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 ; чи надходили за період з 27.03.2022 по 21.12.2022 ОСОБА_2 на картковий рахунок № НОМЕР_1 від ОСОБА_1 (картковий рахунок НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 139715,00 гривень.

У своїй відповіді від 19.06.2023 А Г «ГІриватбанк» повідомило що не може надати відповіді на ці питання оскільки зазначена інформація є банківською таємницею, а відтак може розкрита лише за в судовому порядку.

Оскільки ці відомості можуть вплинути на правильність розгляду справи, представником заявника було поданого клопотання до суду про витребування доказів.

Ухвалою судді №334/2726/18 від 22.09.2023 судом витребувано інформацію щодо платежів отриманих стягувачем.

На виконання ухвали судді №334/2726/18 від 22.09.2023 про витребування доказів, АТ «ПриватБанк» листом від 09.10.2023 №20.1.0.0.0/7-231004/35567 повідомив, що в період з 27.03.2022 по 21.12.2022 на картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_2 надійшли грошові кошти (27 платежів) в загальній сумі 139715,00 гривень від ОСОБА_1 (картковий рахунок № НОМЕР_2 ), банк відправника Ощадбанк.

Заявник вважає, що рішення державного виконавця щодо розрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів в умовах неврахування самостійно здійснених боржником платежів є незаконними.

Відповідно до статті 447 ЦГІК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, витого, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до частини 4 статті 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Відповідно до п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із, серед іншого, квитанцій (або їх копій) перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Останнім абз. цього ж пункту Інструкції визначено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у встановленому законом.

Вказана Інструкція не визначає як обов`язкову умову віднесення перерахованих коштів боржника на користь стягувача до числа аліментів здійснення вказівки в призначенні про те, що це є саме аліменти.

Період здійснення платежів (після винесення судового наказу). їх розмір, домовленість між сторонами виконавчого провадження, яка мала місце після ухвалення рішення про стягнення аліментів, вказують на те, що вони являються аліментами, п відповідачу боржником засвідчені копії квитанцій про перерахунки грошових в боржнику, у відповідності до вимог Інструкції, являється підставою для перерахунку розміру заборгованості та її зменшення на відповідну суму.

У п.26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимоги така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом, положеннями ст. 19 ч. 1 ЦПК України, згідно з якими суди розглядають у порядку загального судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, та іншими нормами цього Кодексу.

З огляду на такі вимоги Закону, спір щодо розміру заборгованості за аліментами відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2021 року справа № 487/4219/20 провадження № 61-18539св20) зазначено, що у частинах першій, третій та восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, суджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, оновленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. У статті 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 (провадження №61-15422св20) зазначено, що: «оскільки заявник звернулася до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, і передбачений розділом VII ЦПК України. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 10328/16-ц, провадження № 14-192цс 18; від 27 листопада 2019 року у справі № 1 10329/16-ц, провадження № 14-496цс 19.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №464/6206/18, провадження № 61-18142св 19. Тобто, у зазначеній категорії справ стягувач аліментів вправі обирати спосіб судового захисту: або (оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах».

Відповідно до правової думки викладеної у постанові Верховного суду від 26 січня 2022 року справа № 682/1277/20 «позивач ОСОБА 1 як стягувач вправі звернутись до суду зі скаргою щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення. Проте наявність такого права не позбавляє її можливості подати до суду позов до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у порядку позовного провадження».

Наведена вище практика Верховного суду належним захистом порушеного права заявника є скарга на дії державного виконавця.

Доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем матеріали справи не містять; відсутні докази відмови стягувача від отримання грошових переказів від боржника; відсутні докази, що між батьками дитини існують угоди щодо порядку сплати грошових коштів на утримання дитини, та що боржник несе додаткові витрати на дитину, суд приходить до висновку, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані приватним виконавцем при обрахунку заборгованості боржнику за аліментами.

З огляду на зазначене, оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга боржника на дії державного виконавця є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями: 447-453 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, зацікавлена особа (стягувач) ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дії Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо обчислення ОСОБА_1 щодо не врахування самостійно здійснених перерахунків грошових коштів боржником на банківську картку стягувача в сумі 139715,00 гривень сплачених боржником, в межах виконавчого провадження № 56684003 неправомірними, та зобов`язати Дніпровський ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження №56684003 з урахуванням самостійно здійснених перерахунків грошових коштів боржником на банківські картки стягувача в сумі 139715,00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Заявник (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дорошенко Анастасія Олександрівна, адреса: м.Запоріжжя, вулиця Лобановського, буд. 10.

Зацікавлена особа (стягувач): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ісаков Д.О.