Справа №:2604/3080/2012
Провадження №: 6/755/502/24
У Х В А Л А

"30" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони стягувача у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, АТ «СЕНС БАНК», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: видати АТ «Сенс Банк» дублікат виконавчого листа від 23.03.2012, що був виданий Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 2604/3080/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 890/94-ГД34 від 19 липня 2007 року в сумі - 471 936 (чотириста сімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять шість) гривень, 06 коп. та 5 119 (п`ять тисяч сто дев`ятнадцять) гривень, 36 коп. сплаченого третейського збору; замінити сторону у виконавчому листі виданому 23.03.2012 Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 2604/3080/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 890/94-ГД34 від 19 липня 2007 року в сумі - 471 936 (чотириста сімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять шість) гривень, 06 коп. та 5 119 (п`ять тисяч сто дев`ятнадцять) гривень, 36 коп. сплаченого третейського збору на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23.03.2012 Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 2604/3080/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 890/94-ГД34 від 19.07.2007 в сумі - 471 936,06 грн. та 5 119,36 грн. сплаченого третейського збору. Вказаний виконавчий лист було звернуто до виконання до відділу державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міського управління юстиції. 27.04.2017 старшим державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області Струк Р.В. прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав визначених п. 9, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно системи електронного документообігу АТ «Укрсоцбанк» 23.06.2017 АТ «Укрсоцбанк» було отримано від Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2017 ВП № 51393701 та виконавчий лист виданий 23.03.2012 Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 2604/3080/2012, однак в подальшому вказані документи були втрачені при передачі між структурними підрозділами АТ «Укрсоцбанк», та до АТ «Альфа-Банк» при реорганізації АТ «Укрсоцбанк» не були передані. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2017 підставою завершення виконавчого провадження були те, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 - заборонено звернення стягнення на житло боржника. Дія мораторію встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» закінчилась - 21.09.2021. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа виданого 23.03.2012 Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 2604/3080/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 890/94-ГД34 від 19.07.2007 після його переривання встановлений до 21.09.2024. Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 за № 5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» протокол № 4/2019 від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступником щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019. 26.11.2019 Національний банк України погодив Статут Акціонерного товариства «Альфа-Банк». 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено запис за № 4002827: про припинення АТ «Укрсоцбанк» та дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди, а саме: АТ «Альфа-Банк». 01.12.2022 змінено найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

12.04.2024 до суду від боржниці ОСОБА_1 надійшли заперечення, у яких остання просила відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що виконавчий лист представниками банку (кредитора) до виконання пред`являвся, строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, поважні причини відсутні отримання дублікату виконавчого листа, на обґрунтування заяви заявником не надано жодного доказу. Вказала, що ПАТ «Укрсоцбанк» (первісний кредитор) виконавчий лист про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором отримав у визначений законодавством строк. Згодом ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав листа про скасування боргу по кредитному договору та нарахування відповідного податку з доходів громадян, подавши відповідну інформацію до органів податкової служби. Податкове зобов`язання було нараховане у 2020 році та був сплачений протягом 2022-2023 років. Відповідні кредитні зобов`язання були завершені ще у 2020 році. Зазначила, що представником АТ «СЕНС БАНК» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з моменту отримання виконавчого документа минуло понад 3 роки, у зв`язку з чим можливо дійти висновку про те, що АТ «СЕНС БАНК» у зазначеній справі не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. У зв`язку з тим, що заявником не надано належних допустимих доказів втрати виконавчого листа та поважності причин пропуску строків пред`явлення до виконання виконавчого документу, жодних належних доказів на підтвердження цих вимог не надано, вважаю, що у суду відсутні підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

У своїй заяві представник заявника просить суд розглядати справу без його участі, за наявними у справі матеріалами заяви, яку підтримує у повному обсязі.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.

Так, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2012 заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 задоволено та ухвалено видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2011 у справі №1482/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 890/94-ГД34 від 19.07.2007 у сумі 471 936,06 грн. та 5119,36 грн. сплаченого третейського збору.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до п. 17.4. Перехідних Положень розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 за № 8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", заява про видачу дублікату виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дублікату виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дублікату виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа. При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Як передбачено ч. 1 ст. 433 ЦПК, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Зазначені правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Таким чином, вирішуючи подану до суду заяву про видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони стягувача у виконавчому листі, суд дійшов висновку про необхідність відмови у її задоволенні, оскільки остання не містить доказів на підтвердження наведених у ній обґрунтувань. Так, заявником не надано достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, що б надавало можливість суду пересвідчитися у наведених до суду доводах. Понад це, заявником до суду не надано жодного доказу на підтвердження доводів у частині повернення виконавчого документа стягувачеві, щоб надавало суду переконання у тому, що судове рішення є невиконаним, а строки для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не пропущені. В той же час, до заяви не долучено жодного та належного доказу на підтвердження вимог у частині вимог про заміну сторону стягувача, які б ствердно підтверджували істотні обставини для замін сторони стягувача у виконавчому листі. Зазначене у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення поданої заяви, при цьому заявлені вимоги є взаємопов`язаними одна від одної, відтак за відсутності доказів на підтвердження наведених до суду обставин, суд позбавлений можливості вирішити заявлені вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», боржник - ОСОБА_1 , п ро видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: