УХВАЛА

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 206/2041/23

провадження № 61-3904ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , яка діє також

в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування майном,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , яка діє також

в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, в якому просило суд визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня

2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 07 лютого 2024 року, у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» до

ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування майном відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 29 лютого 2024 року касаційну скаргу АТ «Сенс Банк» на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня

2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року

у вищевказаній справі визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

18 березня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга АТ «Сенс Банк» на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, та зазначає, що вперше АТ «Сенс Банк» звернулося до Верховного Суду у лютому

2024 року, в межах тридцятиденного строку, а ухвалу про повернення касаційної скарги отримано 11 березня 2024 року, що підтверджено доказами.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду у зв`язку з тим, що порушено вимоги пункту першого частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: невірно вказана назва суду, до якого подається касаційна скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції

у цивільних справах є Верховний Суд.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5 368,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом у 2023 році та заявляло три позовні вимоги немайнового характеру (по одній позовній вимозі до кожного з трьох відповідачів).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за три позовні вимоги немайнового характеру у сумі 10 736,00 грн:

1) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 16 104,00 грн ((2 684,00*3)*200%=16 104,00);

2) Сплачено судового збору - 5 368,00 грн;

3) Доплата судового збору - 10 736,00 грн (16 104,00-5 368,00=10 736,00).

Аналогічний правовий висновок щодо порядку сплати судового збору у випадку, якщо позовні вимоги заявляються до кількох відповідачів, зазначено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Сенс Банк» про поновлення строку подачі касаційного скарги задовольнити. Поновити акціонерному товариству «Сенс Банк» процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць