Номер провадження: 22-ц/813/2806/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді - Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

заявник - Товариства з обмеженою відповідальністю «Акрополіс»

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

треті особи - ОСОБА_4 , Одеської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року, постановлена у складі судді Луняченко В.О., у приміщенні того ж суду,

у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третіх осіб ОСОБА_4 , Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні шляхом приведення об`єкту до первинного стану, у зв`язку із тим що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року скасовано заходи процесуального примусу у вигляді доручення органам виконавчої службі здійснити тимчасового вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Акрополіс» наступної документації: проекту реконструкції квартир АДРЕСА_2 , робочої документації, вихідних даних для виконання проектних робіт, договору між замовником реконструкції та проектувальником на розробку проекту, матеріалів інженерних вишукувань, шляхом визнання виконавчого документа - ухвали від 26.06.2023 року такою що не підлягає виконанню.

В обґрунтування оскаржуваної ухвали суд зазначив, що наданий боржником з виконання виконавчого документа - ухвали суду від 26.06.2023 року про застосування процесуального примусу - акт про знищення документації пов`язаної із виконання договору на виконання проектних робіт на замовлення ОСОБА_6 , є підставою для суду вважати що відсутній предмет зобов`язання по виконанню ухвали про витребування у ТОВ « Акрополіс» доказів , що є підставою для визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою, адвокат Сігнаєвський А.О. подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду. В поданій апеляційній скарзі просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року скасувати та в задоволені заяви представника ТОВ «Акрополіс» про скасування заходів процесуального примусу у зв`язку із неможливістю виконання виконавчого документа - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, через неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин, порушення норм процесуального права.

Вказує, що ТОВ «Акрополіс» хоч і не вчасно, проте виконав ухвалу суду. При цьому навмисно проігнорувавши вимогу виконавця з метою обґрунтування заяви про скасування заходів процесуального примусу і ухилення від плати виконавчого збору.

Вважає, що зазначене свідчить про зловживання ТОВ «Акрополіс» своїми правами, оскільки останній мав надати документи не безпосередньо до суду із заявою про скасування заходів процесуального примусу, а виконавцю.

Також вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що відсутній предмет зобов`язання по виконанню ухвали про витребування у ТОВ « Акрополіс» доказів, що є підставою для визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню.

Як зазначено вище, предметом зобов`язання, у випадку відсутності витребуваних документів є інформація і докази щодо відсутності витребуваних документів. У даному випадку це акти знищення документів.

Тобто предмет зобов`язання наявний та наданий суду лише після відкриття виконавчого провадження.

Тобто ТОВ « Акрополіс» був зобов`язаний виконати розпорядження виконавця, надати наявні в нього документи і пояснення, після чого виконавець мав закрити виконавче провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконаним в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто суд помилково визнав виконання зобов`язання і відсутність зобов`язання, втрутившись у дискреційні повноваження виконавця позбавивши Державну виконавчу службу виконавчого збору за виконане судове рішення.

На думку апелянта, справедливим буде сплати ТОВ «Акрополіс» виконавчого збору Державній виконавчій службі оскільки без виконавчого провадження зазначене рішення досі не було б виконане. Крім того це на майбутнє дисциплінує ТОВ «Акрополіс», співробітники якого зрозуміють необхідність виконання судових рішень.

Явка сторін

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання відповідачі та третя особа не з`явилась, що не заважає судовому розгляду відповідно до ст.372 ЦПК України

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухав позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що до Київського районного суду м. Одеси 26.12.2022 року із позовом про усунення перешкод у користуванні, шляхом приведення об`єкту до первинного стану, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся адвокат Сігнаєвський Андрій Олегович, та просить усунути перешкоди у користуванні несучими, огороджувальними конструкціями будинку, земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знести самочинного побудовані приміщення аптеки в будинку АДРЕСА_3 , привести квартиру АДРЕСА_4 у стан, що відповідає технічному паспорту до 2011 року.

Одночасно з позовом представником позивача надано клопотання про витребування з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області наступну документацію: копії декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011 р. №ОД3; декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.03.2012 р. №ОД6; технічного паспорту квартир АДРЕСА_3 від 02.02.2012 р.; актів, складених за результатами перевірок будівництва в кв. АДРЕСА_4 , проектної документації ТОВ «Акрополіс», з КП «БТІ Одеської міської ради» наступну документацію-копії: інвентаризаційної (інвентарної) справи на будинок її, корп. А по АДРЕСА_3 ; технічного паспорту будинку та проектної документації будинку АДРЕСА_3 ; інвентаризаційної (інвентаризаційну) справи (справу) на квартири № 37 , 38 до та після їх реконструкції та об`єднання; витребувати з ТОВ "АКРОПОЛІС" (ТОВ "АКРОПОЛІС") копії проекту реконструкції квартир АДРЕСА_2 , робочої документації, вихідні дані для виконання проектних робіт, договору між замовником реконструкції та проектувальником на розробку проекту, матеріалів інженерних вишукувань.

Клопотання мотивоване тим, що витребувані докази матимуть вагоме значення при розгляді даної справи.

Ухвалою суду від 06.02.2023 року було задоволено дане клопотання у повному обсязі.

Одночасно із цим вищевказані докази були зазначені експертом експертної установи ОНДІСЕ Петрушиної О.Ф при проведенні експертного дослідження № 23-2684 за договором із ОСОБА_1 , як таки що потребують дослідженню при проведені будівельно-технічної експертизи.

Направлена до ТОВ « Акрополіс» за адресою:Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд 2-А, офіс 52-Н, для виконання ухвала від 06.02.2023 року була неодноразово повернута суду без виконання , у зв`язку з: 1) відсутністю адресата за вказаною адресою ( т.1 а/с 155), 2) у зв`язку із відмовою у отриманні ухвали ( т.2 а/с 90).

Одночасно із цим, з відкритих джерел - «чату Опендатабот» - з`ясовано що місце реєстрації вищевказаної юридичної особи є саме АДРЕСА_6 .

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про застосування до ТОВ «Акрополіс» заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення у них, за допомогою виконавчої служби, витребуваних доказів та накладення штрафу з метою спонукання для виконання вимог суду.

Ухвалою від 26.06.2023 року судом задоволено частково клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сігнаєвського Андрія Олеговича щодо застосування заходів процесуального примусу по виконанню ухвали про витребування доказів та доручено органам виконавчої службі здійснити тимчасове вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю « Акрополіс» (, місцезнаходження: 68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Паркова, буд. 2-А, офіс 52-Н) наступної документації: проекту реконструкції квартир АДРЕСА_2 , робочої документації, вихідних даних для виконання проектних робіт, договору між замовником реконструкції та проектувальником на розробку проекту, матеріалів інженерних вишукувань.

15.08.2023 року від представника ТОВ «Акрополіс» надані пояснення щодо неможливості виконання ухвали суду у зв`язку із знищенням документації, пов`язаної із виконанням договору на виконання проектних робіт на замовлення ОСОБА_6 , наданий акт про знищення від 03.10.2017 року, а також подана заява про скасування заходів процесуального примусу у зв`язку із неможливістю виконання виконавчого документа яким є ухвала суду про застосування процесуального примусу.

У судовому засіданні представник заявника пояснив, що відповідний договір було виконано ще у 01.07.2011 року, а тому , після спливу встановленого «Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування , інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, вся документація пов`язана із виконанням даного договору була знищена і не може бути надана до суду. Невиконання ухвали суду від 06.02.2023 року не була своєчасно виконана у зв`язку із перебуванням всіх робітників установи , на час воєнного стану, у відпустці, про що свідчать надані до суду копії відповідних наказів.

Доводи апелянта про те, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що відсутній предмет зобов`язання по виконанню ухвали про витребування у ТОВ « Акрополіс» доказів, що є підставою для визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню. На думку колегії суддів не є слушними так як акт про знищення документації пов`язаної із виконання договору на виконання проектних робіт на замовлення ОСОБА_6 , є підставою для суду вважати, що відсутній предмет зобов`язання по виконанню ухвали про витребування у ТОВ « Акрополіс» доказів , що є підставою для визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню. Судова колегія критично ставиться до заперечень наданих позивачем та його представником, враховуючи що згідно вимог ст. 204 Цивільного Кодексу України існує презумпція правомірності правочину ( до якого відносяться і відповідні акти ), а тому суд не може робити будь-які висновки на припущеннях щодо недобросовісності керівництва установи. На запитання до представника апелянта щодо наявності доказів щодо місцезнаходження документів раніше витребуваних судом або існування їх надана відповідь про відсутність відповідних доказів.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Акрополіс» в частині скасування заходів процесуального примусу шляхом визнання виконавчого документу, яким є ухвала про застосування процесуального примусу, таким що не підлягає виконанню.

З вказаним висновком погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Учасники цивільного судочинства повинні сумлінно користуватися належними їм процесуальними правами і виконувати процесуальні обов`язки. У випадку зловживання процесуальними правами або навмисного невиконання процесуальних обов`язків до учасників процесу можуть бути застосовані заходи процесуального примусу.

У відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених ЦПК випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

В ухвалі про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом зазначаються: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) особи, в якої знаходиться доказ, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, за наявності; 2) назва або опис письмового, речового чи електронного доказу; 3) підстави проведення його тимчасового вилучення; 4) кому доручається вилучення.

Ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2023 від представником ТОВ «Акрополіс» надані пояснення щодо неможливості виконання ухвали суду у зв`язку із знищенням документації , пов`язаної із виконанням договору на виконання проектних робіт на замовлення ОСОБА_6 , наданий акт про знищення від 03.10.2017 року.

Крім того, в наданих поясненнях представник ТОВ «Акрополіс» вказав, що відповідний договір було виконано ще у 01.07.2011, а тому , після спливу встановленого «Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування , інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, вся документація пов`язана із виконанням даного договору була знищена і не може бути надана до суду.

Невиконання ухвали суду від 06.02.2023 року не була своєчасно виконана у зв`язку із перебуванням всіх робітників установи , на час воєнного стану, у відпустці, про що свідчать надані до суду копії відповідних наказів.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд помилково визнав виконання зобов`язання і відсутність зобов`язання, втрутившись у дискреційні повноваження виконавця позбавивши Державну виконавчу службу виконавчого збору за виконане судове рішення є необґрунтованими з огляду на те, що ТОВ «Акрополіс» було надано до суду акти знищення документів, та надані докази щодо несвоєчасного виконання ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення, не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Отже, вищевказані доводи апелянта не мають наслідком скасування рішення суду першої інстанції, зводяться виключно до необхідності переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова