К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2024 року місто Київ
апеляційне провадження № 22-з/824/612/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення подвійної вартості автомобіля та відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року
У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення подвійної вартості автомобіля та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в розмірі 63 000 грн.

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_5 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року залишено без задоволення, а рішення - без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_5 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року задоволено частково. Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20

липня 2023 року скасовано і ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 53 500 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказував про намір подати докази понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України.

15 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 поштою направив заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та подав докази їх понесення.

Заява обґрунтована тим, що в суді апеляційної інстанції відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн. Розмір гонорару підтверджується актом прийняття-передачі послуг від 14 березня 2024 року, що є додатком до договору про надання правової допомоги від 10 липня 2020 року № 01-24/20.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із необґрунтованістю їх розміру та неспівмірності наданих послуг зі складністю справи; також просив зменшити розмір витрат.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. З урахуванням положень частини 4 статті 270 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що

сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлялось про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, у встановлений процесуальним законом строк, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав суду: копію договору про надання правової допомоги від 10 липня 2020 року № 01-24/20; копію акту № 3 прийняття-передачі послуг від 14 березня 2024 року, згідно якого вартість наданих послуг становить 25 000 грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Пунктом 4.2 договору про надання правової допомоги від 10 липня 2020 року № 01-24/20, укладеного між ОСОБА_1 та АБ "Шкурідін і партнери", сторони погодили, що вартість 1 години роботи адвоката над підготовкою процесуальних документів становить 2 000 грн; вартість участі адвоката в одному судовому засіданні - 2 500 грн.

Згідно копії акту № 3 прийняття-передачі послуг від 14 березня 2024 року, ОСОБА_1 надані такі послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року (6 годин - 12 000 грн); підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року (4 години - 8 000 грн); участь адвоката в судових засіданнях від 5 грудня 2023 року та 12 березня 2024 року (по 2 500 грн кожне).

Аналізуючи наведені докази, колегія суддів вважає, що послуги є реальними, однак, зважаючи на ту обставину, що справа переглядалася судами неодноразово, викладені у відзивах на апеляційну скаргу доводи є схожими на раніше подані заперечення щодо спірних питань, то вартість складання процесуальних документів, з урахуванням відповідного клопотання представника позивача, підлягає зменшенню до 5 000 грн. Вартість послуг за участь представника відповідача в судових засіданнях є справедливою, тому підлягає стягненню в повному обсязі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття додаткової постанови та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги

безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: