печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі №757/13175/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання недостовірною інформації та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №757/13175/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недостовірною інформації та зобов`язання вчинити дії.

Так, 25.04.2019 рішенням Печерського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені..

Рішенням суду від 25.04.2019 було визнано недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_1 у мережі інтернет на сайті www.facebook.com (ІНФОРМАЦІЯ_1) відносно ОСОБА_2 , щодо поширення на нього дії Закону України «Про очищення влади» та зобов`язано ОСОБА_1 здійснити спростування недостовірної інформації про ОСОБА_2 , опублікованої у мережі інтернет на сайті www.facebook.com (ІНФОРМАЦІЯ_1), шляхом опублікування повідомлення про спростування недостовірної інформації на сайті www.facebook.com.

Разом з цим, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про роз`яснення судового рішення, оскільки рішення є не зовсім зрозумілим, в частині поширення на ОСОБА_2 заборон та обмежень, встановлених пунктом 3 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади», відповідно до якого заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21.11.2013 по 22.02.2014 та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням, зокрема керівника, заступника керівника самостійного структурного підрозділу центрального органу( апарату) виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції. У мотивувальній частині зазначеного судового рішення відсутнє обґрунтування не поширення на ОСОБА_2 заборон та обмежень, встановлених пунктом 3 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади». У той же час із листа Міністерства юстиції України за № 27155/16674-26-19/13 від 19.07.2019 вбачається, що ОСОБА_2 з грудня 2013 року по травень 2014 року обіймав посаду начальника Головного оперативного управління Міністерства доходів і зборів України, що відповідає критерію здійснення очищення влади, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади». Враховуючи зміст вищевказаного листа Міністерства юстиції України, не зовсім зрозумілими є межі недостовірної інформації, поширеної ОСОБА_1 про ОСОБА_2 , яка підлягає спростуванню.

Відтак, заявник просить суд роз`яснити рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недостовірною інформації та зобов`язання вчинити дії.

Роз`ясненням конкретизувати заборони та обмеження, встановлені Законом України «Про очищення влади», які не поширюються на ОСОБА_2 , а також уточнити межі недостовірної інформації, поширеної про ОСОБА_2 , враховуючи роз`яснення Міністерства юстиції України про те, що посада начальника Головного оперативного управління Міністерства доходів і зборів України, яку з грудня 2013 по травень 2014 року обіймав ОСОБА_2 , відповідає критерію здійснення очищення влади, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади».

Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У п.21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Зі змісту заяви про роз`яснення ухвали суду вбачається, що доводи заявника зводяться до не погодження з прийнятим рішенням судді та є суб`єктивними.

Суд, проаналізувавши зміст поданої заяви та її підстави, зміст прийнятого у справі рішення від 25.04.2019, вважає, що у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду слід відмовити, оскільки воно є чітким зрозумілим.

Керуючись ст.ст.247, 258, 260, 271, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі №757/13175/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визнання недостовірною інформації та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА