Справа№938/269/24
Провадження № 2/938/156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Мартищук Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

за участю :

від позивача: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 листопада 1997 року у Виконкомі Кривопільської сільської ради Верховинського району, актовий запис №8.

Ухвалою суду від 27.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 16.04.2024.

В судове засідання 16.04.2024 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку.

Позивач подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. У поданій заяві, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач причин неявки в судове засідання не повідомив. Відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання 16.04.2024, а також ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками, станом на дату розгляду справи на адресу суду, не повернулися.

Ухвалою суду від 16.04.2024, розгляд справи було відкладено на 08.05.2024

В судове засідання 08.05.2024 з`явився відповідач, проти розгляду справи без участі позивачки, не заперечив.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, законодавцем визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, у разі їх неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи

З огляду на викладене, оскільки позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, а відповідач не заперечує проти розгляду справи без участі позивачки, та її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи без участі позивачки.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано 16 листопада 1997 року у Виконкомі Кривопільської сільської ради Верховинського району, актовий запис №8. Від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, який на даний час є повнолітнім. Зазначає, що через поведінку чоловіка, який постійно та безпідставно вчиняє скандали, ревнує її, слідкує за нею, принижує та ображає її, вона витратила почуття любові та поваги до нього. На момент звернення з позовом до суду вони проживають окремо, стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки вона переїхала жити до своїх батьків. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу із відповідачем, є неможливим та суперечить її інтересам. Також зазначила, що відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав, однак в судовому засіданні у вступному слові проти позову не заперечив, ствердив, що шлюбні відносини із відповідачкою дійсно припинились, та вони проживають окремо близько трьох місяців. Разом з тим вважає, що шлюб розпався в більшій мірі з вини позивачки, та її ставлення до сім`ї. Зокрема, звернув увагу на те, що до осені 2023 року у нього із позивачкою все було добре, в них була повна довіра. Однак, сімейні відносини із відповідачкою погіршились через те, що вона почала часто залишатись ночувати на роботі, а саме в готелі у якому працює, іноді це траплялось навіть на декілька днів. При цьому, її робочий день триває до 17-ї години, та в неї було достатньо часу щоб приїхати додому. З цих причин в нього виникали обґрунтовані ревнощі. Він намагався обговорити вказану ситуацію із позивачкою, намагався врятувати шлюб, однак вона, нічого не пояснюючи подала на розлучення.

Вважає, що на даний час їх шлюб себе вичерпав, та його збереження є неможливим.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстровано 16 листопада 1997 року у Виконкомі Кривопільської сільської ради Верховинського району, актовий запис №8. Після державної реєстрації шлюбу, чоловік та дружина обрали прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 16.11.1997(а.с.3,4).

Від спільного подружнього життя у сторін, неповнолітніх дітей, немає.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання із відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, тому звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання, укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.

Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до положень частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Статтею 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 Сімейного кодексу України

Зокрема згідно положень ст. 112 СК України, законодавцем визначено, що при вирішенні такого спору, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сімейне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Позивач та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Позивач, просить суд розірвати, укладений між нею та відповідачем шлюб, оскільки такий суперечить її інтересам.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив, вважає, що такий вичерпав себе та його збереження є неможливим.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що сім`я розпалавсь остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей сторони не мають.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи, при поданні позову до суду, позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1211,20грн. В прохальній частині позовної заяви позивачка просить суд стягнути із відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь позивачки, сплачений нею судовий збір в сумі 1211,20грн.

Суд також звертає увагу на те, що у позовній заяві, зазначаючи попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач планувала понести під час розгляду даної справи, окрім судового збору нею вказано також витрати на правничу допомогу в сумі 1200,00грн. Разом з тим, жодних доказів понесення вказаних витрат, позивач до позовної заяви не долучає, та у прохальній частині не просить стягнути такі із відповідача.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 16 листопада 1997 року у Виконкомі Кривопільської сільської ради Верховинського району, актовий запис №8.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати, а саме: судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви в сумі 1211 гривень 20 копійок

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; персональний ідентифікаційний номер-НОМЕР_3.

Повне рішення складено 08.05.2024.

Суддя Роман ДЖУС