Справа № 579/363/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

за участі секретаря - Клишкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №107. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалося, тому нею подано до суду позов про розірвання шлюбу.

З грудня 2023 року відповідач проживає окремо та дитиною взагалі не опікується. Він не приймає участі у вихованні дитини, не надає коштів на її утримання. Вона одна утримує дочку. Наскільки їй відомо, відповідач на даний час не працює.

Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.18).

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 24), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.9). Дитина народилась у шлюбі, який сторони зареєстрували з 20 червня 2020 року у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №107, що вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.8).

За змістом позову з грудня 2023 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області відс27.02.2024 року (а.с.15).

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області від 27.02.2024 року (а.с.15).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання виконавчого комітету Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6). Однак фактично позивач разом з дитиною ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , дитина перебуває на утриманні матері. У місті Васильків дитина відвідує Васильківський заклад дошкільної освіти №9 «Тополька». Зазначене підтверджується довідками старости села Здорівка від 19.02.2024 року (а.с.10) та директора Васильківського закладу дошкільної освіти №9 «Тополька» (а.с.11).

Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду.

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника, у безспірному порядку.

Як передбачено ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини.

Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.

У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Також суд враховує, що відповідач має працездатний вік, про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, він є батьком малолітньої дитини та в силу закону зобов`язаний її утримувати та забезпечувати їй належний рівень життя.

З урахуванням віку та потреб дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Із урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, визначений судом розмір аліментів є справедливим і відповідатиме інтересам дитини, не є завищеним та не буде надмірним тягарем для відповідача або таким, що поставить його у скрутне матеріальне становище, не порушуватиме його прав та інтересів.

Підстави для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, із врахуванням поданих позивачем доказів, в судовому засіданні не встановлені.

Таким чином, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 259, 265, 268, 273, 279, 280, 282, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнення аліментів проводити з 20 лютого 2024 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Суддя В. М. Придатко