ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1714/18 Номер провадження 22-ц/814/1360/24Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року, постановлену суддею Миркушіною Н.С., повний текст ухвали складено 04 лютого 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області та АТ «Ощадбанк» про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, прийняття спадщини, виплату вкладів, визнання права власності на спадкове майно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Хорольського районного суду з позовом до Другої державної нотаріальної контори м. Лубни про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, прийняття спадщини, виплату вкладів, визнання права власності на спадкове майно, зокрема квартири померлого.

Позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її спадкове майно, яке на думку позивачки її мати прийняла у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яке він прийняв у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Позивачка вказує, що вона бажає прийняти спадщину після смерті вищевказаних осіб, проте оформити свої спадкові права на вказане майно вона не має можливості, оскільки пропустила строк для прийняття спадщини, в зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 22.06.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року замінено неналежного відповідача по справі Другу Лубенську державну нотаріальну контору на належних відповідачів Лубенську міську раду Полтавської області та АТ «Ощадбанк».

Ухвалою місцевого суду від 03 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року закрито провадження по справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області та АТ «Ощадбанк» про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, прийняття спадщини, виплату вкладів, визнання права власності на спадкове майно в зв`язку із набранням законної сили рішення суду, яким відмовлено в задоволенні цивільного позову позивача ОСОБА_1 з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із вказаною ухвалою не погодилась позивачка ОСОБА_1 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для розгляду в суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що після смерті у 2000 році її матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її спадкове майно, яке мати прийняла у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яке він прийняв у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Апелянт зазначає, що вона бажає прийняти спадщину після смерті вищевказаних осіб, проте оформити свої спадкові права на вказане майно вона не має можливості, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що наявні підстави для розгляду справи по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та залишити без змін ухвалу місцевого суду, яку вважає законною і обґрунтованою.

Інші учасники справи не подавали відзиву на апеляційну скаргу.

У судове засідання в режимі відеоконференції до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з`явилась позивачка ОСОБА_1 .

Відповідачі Лубенська міська рада Полтавської області та АТ «Ощадбанк» своїх представників до суду апеляційної інстанції не направили, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином на електронні адреси, що відповідає приписам ст. 128 ч. 6, ч. 8 п. 2 ЦПК України.

Неявка осіб, належних чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за даною явкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Суд першої інстанції встановив, і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2014 року по цивільній справі № 539/1074/14-ц у позовних вимогах ОСОБА_1 до Другої Лубенської державної нотаріальної контори, Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та виплати на поховання за законом відмовлено. Рішення набрало законної сили 05 листопада 2014 року (а.с. 57).

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 була рідною тіткою матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ). Рідною сестрою ОСОБА_4 була ОСОБА_6 , яка в свою чергу, була матірю ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є матір"ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13) та свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.91). ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 - а.с.12). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.10). У 2012 році позивачка звернулася до Другої Лубенської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і отримала від нотаріальної контори відмову, оскільки вона не підпадає ні під жодну із черг спадкування.

Суд дійшов висновку про правомірність вказаної відмови, оскільки на час смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяв Цивільний кодекс України від 18.07.1963 року, згідно якого існувало лише дві черги спадкоємців по закону: перша черга - діти, батьки і подружжя (ст.529 ЦК України); друга черга спадкоємців - брати, сестри,дід та бабка померлого.

Оскільки ОСОБА_4 приходиться позивачці двоюрідною бабою, то ОСОБА_1 не підпадає ні під жодну з черг спадкування, тому у суду не було підстав визнати останню спадкоємцем по закону після смерті двоюрідної баби.

Отже у суду відсутні підстави визначати додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки позивачка згідно ст.60 ЦПК України не надала суду доказів поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, та і сама відмова нотаріальної контори в оформленні спадщини,у зв`язку з пропуском строку, відсутня.

Крім цього, позивачка взагалі не обґрунтувала свої вимоги щодо виплати коштів на поховання після смерті своєї матері та двоюрідних діда і баби.

З наведених підстав вказаним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 в її позовних вимогах до Другої Лубенської державної нотаріальної контори, Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та виплати на поховання за законом за необґрунтованістю.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до Хорольського районного суду Полтавської області повторно з приводу спору про той самий предмет із тих самих підстав, суд першої інстанції ухвалою від 01 лютого 2022 року закрив провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації. Отже реалізація права особи на судовий захист здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 184 ЦПК України визначено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

При цьому, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Предмет спору це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20).

Окрім цього, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такі висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року по справі № 640/5563/19, адміністративне провадження №К/9901/28601/19 (ЄДРСРУ № 85742683).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 05 листопада 2014 року по цивільній справі № 539/1074/14-ц, на яке послався місцевий суд в оскаржуваній ухвалі, відмовлено в позовних вимогах ОСОБА_1 до Другої Лубенської державної нотаріальної контори, Публічного акціонерного товариства «Ощадний банк України» про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та виплати на поховання за законом.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що у вказаній справі вирішено спір про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в цій справі.

Разом з тим, у вказаній справі №539/1074/14-ц відповідачами є Друга Лубенська державна нотаріальна контора та Публічне акціонерне товариства «Ощадний банк України», а предметом позову - визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та виплати на поховання за законом.

Тоді як у цій справі №539/1714/18 позов ОСОБА_1 пред`явлено до Лубенської міської ради Полтавської області та АТ «Ощадбанк», а предметом позову, окрім визначення додаткового строку на прийняття спадщини, є також прийняття спадщини, виплата вкладів, визнання права власності на спадкове майно, зокрема квартири померлого.

Таким чином позови у справах №539/1074/14-ц та №539/1714/18 не є тотожними, оскільки в них різний склад учасників та матеріально-правові вимоги, що не перешкоджає ОСОБА_1 повторному зверненню до суду за вирішенням спору.

Отже місцевий суд дійшов помилкового висновку про закриття провадження у цій справі на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 379, 382-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 рокускасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області та АТ «Ощадбанк» про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, прийняття спадщини, виплату вкладів, визнання права власності на спадкове майно повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук