Справа № 635/7416/23
№ провадження 2-о/646/11/2024
РІШЕННЯ

іменем України

30.04.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

та представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю, заінтересована особа: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду через свого представника з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21.02.2022 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

За час життя ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого спадкоємицею всього належного їй майна визначила доньку - ОСОБА_1 , яка мешкала разом із нею.

Заявниця звернулась до Харківської районної нотаріальної контори Харківської області із заявою для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 , зокрема для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 30.05.2023 року № 910/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_1 протягом строку для прийняття спадщини з дня смерті спадкодавиці не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю на час відкриття спадщини після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.02.2022 року, виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років, про що складено актовий запис № 88 (а.с. 10).

Згідно постанови від 30.05.2023 року № 72652348 виданої державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богунової Н.В., вбачається, що заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с. 13).

На підтвердження факту родинних відносин з померлою ОСОБА_3 , заявником надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 померлої ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 30.05.1980 року маті заявниці (прізвище дошлюбне) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб із ОСОБА_5 , та змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про шлюб заявниці судом вбачається, що ОСОБА_1 , 18.10.1991 року уклала шлюб із ОСОБА_9 , та змінила дівоче прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », про зроблено відповідний актовий запис № 52 (а.с. 9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.11.1961 судом вбачається, що померла ОСОБА_3 є рідною матір`ю заявниці (а.с. 7).

Згідно копії акту складеного 16.06.2023 року депутатом Височанської селищної ради ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_1 постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 повідомила, що заявниця з 2020 року мешкала разом з ОСОБА_3 по день її смерті та вели спільне господарство.

Нормами ст. ст. 1216-1218 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями ст. ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом абз.1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7від 30.05.2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем.

Так, Верховний Суд в постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 зазначив, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. За змістом ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем.

У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.95).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факти та обставини спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а отже, за таких обставин, суд вважає що встановлення вказаного факту дає право заявниці оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому, заява ОСОБА_1 є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 81, 258, 263-265, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю, заінтересована особа: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю на час відкриття спадщини після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитись за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 .

Представник заявника - ОСОБА_2 , юридична адреса: 61001, м. Харків, а/с 22411.

Заінтересована особа - Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, адреса для листування: 62460, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Бульварна, 12.

Суддя