Дата документу 18.03.2024
Провадження № 2/334/510/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Шевченко Катериною Олександрівною, до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан Валерія Валеріївна, про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шевченко К.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. про визнання права власності на частку транспортного засобу.

Позов обґрунтований тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 як чоловік та жінка без шлюбу у період з вересня 2008 року по день смерті ОСОБА_3 , що підтверджено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2023.

Після смерті ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. було заведено спадкову справу № 12/2023 за заявою ОСОБА_2 - матері померлого.

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на частку в праві власності на транспортний засіб марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований за ОСОБА_3 .

31.10.2023 ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на частку в праві власності на транспортний засіб, видану приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В., оскільки правила ведення нотаріального діловодства не передбачає форми свідоцтва про право власності, яке видавалося б особі, яка визнана рішенням суду такою, що проживала із померлим однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Оскільки ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги отримала свідоцтво про право власності за законом після померлого сина на частку транспортного засобу марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя на спадкове майно, тому транспортний засіб не можливо зареєструвати у відповідних територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя на спадкове майно, а саме на частки транспортного засобу марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належало за життя ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки на позовних вимогах наполягають.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши позивачку, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 14 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з вересня 2008 року по день смерті ОСОБА_3 . Даний факт встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2023 та не потребує доказуванню відповідно до ст.82 ЦПК України.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 36 СК шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Стаття 74 СК України регламентує, що, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя).

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 на праві власності належав транспортний засіб - автомобіль RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (дата реєстрації права власності 05.11.2016).

Отже, вказаний вище транспортний засіб був набутий під час спільного проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з ОСОБА_1 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини.

В той же час, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави вважати, що в разі смерті співвласника майна, що перебуває в спільній сумісній власності, частки кожного з співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

За змістом частини першої статті 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012№ 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутні заборони або арешту цього майна.

Пункт 4.21 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачає, що при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Зважаючи на приписи ст. 60, 69,70 СК України, ст.ст. 368, 370 ЦК України, частки кожного із співвласників є рівними і дорівнюють 1/2 частці, отже, позивач має право на 1/2 частину спільного майна як один із подружжя, як частку спільного сумісного майна подружжя.

В разі смерті співвласника майна, що перебуває в спільній сумісній власності, частки кожного з співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів КЦС від 27.06.2019 р. по справі № 200/13839/15-ц).

При цьому, частка спільної сумісної власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя (Постанова ВСУ від 25.05.2016 року, справа № 6-692це с2016).

Відповідно до копії спадкової справи № 12/2023 відкритої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 25 січня 2023 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась його мати ОСОБА_2 .

14 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В., ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом , а саме: частку у праві власності на транспортний засіб марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав спадкодавцю, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданим Центром 2341 05 листопада 2016 року.

Крім того, 31 жовтня 2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. звернулась ОСОБА_1 з заявою, в якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право власності на частку транспортного засобу марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

31 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на частку в праві власності на транспортний засіб марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки згідно з додатками Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 381/5 від 17 березня 2015 року, передбачені форми нотаріальних документів, серед яких є загальновстановлені форми видачі свідоцтв про право на спадщину, у тому числі Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя), яке видається у разі смерті одного з подружжя (колишнього подружжя). Додаток до Правил ведення нотаріального діловодства не передбачає форми Свідоцтва про право власності, яке видавалося б особі, яка визнана рішенням суду такою, що проживала із померлим однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги, отримала свідоцтво про право власності за законом після померлого сина ОСОБА_3 на частку транспортного засобу марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на частку вищевказаного автомобіля, транспортний засіб не можливо зареєструвати у відповідних територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.

В судовому засіданні позивачка довела, що майно, на яке вона просить визнати право власності на 1/2 частку, належить їй та померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Відповідачка до суду подала заяву, у якій зазначила, що визнає позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину автомобіля марки RENAULT, моделі LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника адвоката Шевченко Катерини Олександрівни, до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан Валерія Валеріївна про визнання права власності на частку транспортного засобу - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме, на 1/2 частку транспортного засобу автомобіль марки RENAULT, модель LODGY, випуску 2016 року, колір - сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова,рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан Валерія Валеріївна, адреса: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 82, прим.27.

Суддя: Турбіна Т. Ф.