06 березня 2024 року
Справа № 932/7310/22
Провадження № 2/932/2372/22
06 березня 2024 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі Кирилішиній В.Д. ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2023 року відкрито провадження по цивільній справі, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засіданні представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, надав заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подав, письмового відзиву не направив.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, оскільки учасники справи не з`явилися, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке:
Судом встановлено, що 15.09.2020 року постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/9039/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за таких обставин: 23.07.2020 близько 03 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом без номерного знаку, в м. Дніпрі по вул. Тополиній 27/2 на території ГБК «Автолюбитель-8» при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об?їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Міцубісі» СКС MOU-04МП, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Коломойця Валерія Юрійовича. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постанова оскаржена в апеляційному порядку не була, набула чинності 25.09.2020 року.
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль СКС МО-04МП, д.р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності Департаменту патрульної поліції (позивачу).
Перевіряючи обгрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду за ст. 1166 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із положенням ст. 1187 ЦК України, відповідальність покладається на власника (працівника) джерела підвищеної небезпеки та відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством.
Відповідно до зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.
Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
За загальним правилом, установленим ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Також, згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов?язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, судом встановлено, що внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, зумовленої винними протиправними діями відповідача ОСОБА_1 , позивачу було спричинено майнову шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля «Міцубісі» СКС MOU-04М, д.р.н. НОМЕР_1 , у розмірі 14 193 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто три) грн. 95 коп. Станом на момент подання до суду цієї позовної заяви така шкода відповідачем в добровільному порядку не відшкодована.
Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2481,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 274, 280-282, 353 ЦПК України, суд
Позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Овчиннікова