Справа № 611/478/21
Провадження № 2/175/1182/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Басенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0533; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0533; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0534; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0534; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0535; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0535; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0536; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0536; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0537; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв' язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0537; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0538; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0538; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0539; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0539; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0540; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0540; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0541; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0541.

Представник позивачки ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_5 (Т.1 а.с.121) через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача(Т.4 а.с.15), надано відповідь на відзив(Т.4 а.с.35-54).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином,позов не визнали.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надали відзив на позовну заяву в якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог (Т.4 а.с.55-62).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Київській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак представник у судове засідання не з`явився.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак представник у судове засідання не з`явився.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області надали відзив на позовну заяву в якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог (Т.4 а.с.18-33).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак представник у судове засідання не з`явився.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак представник у судове засідання не з`явився.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області надали відзив на позовну заяву в якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог (Т.4 а.с.5-13).

Третя особа ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Третя особа ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Третя особа ОСОБА_4 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, відзивами на позовну заяву та відповідями на відзиви суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ХР №0275997 від 07 серпня 2002 року ОСОБА_6 на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації від 18 січня 2002 року №7 належить право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Барвінківський» розміром 12,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості)(Т.1 а.с.95-96).

Згідно з відмітками у вищевказаному сертифікаті від 25 червня 2003 року право на земельну частку(пай) передано ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАК №536837 р.№878 від 16 травня 2003 року(Т.1 а.с.96).

Розпорядженням Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області №56 від 18 лютого 2006 року дозволено громадянину ОСОБА_7 виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на землях державного резервного фонду, контур № НОМЕР_1 на території бувшого КСП «Барвінківський» Іванівської сільської ради(Т.1 а.с.76) зі змінами внесеними розпорядженням Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області № 11 від 13 січня 2010 року(Т.1 а.с.70).

Однак за час свого життя ОСОБА_7 не здійснив реєстрацію земельної ділянки у встановленому законом порядку.

У відповідності до додатку до сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ХР №0275997 від 07 серпня 2002 року внесено зміни до зазначеного сертифікату шляхом передачі права на земельну частку(пай) ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 квітня 2016 року, спадкова справа №17/2015, зареєстрована в реєстрі за №284(Т.1 а.с.97).

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року(Т.1 а.с.62-69), Головним управлінням Держгеокадастру видано Наказ №6016-СГ від 24 липня 2019 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, орієнтовним розміром 12,91 умовних кадастрових гектарів та надано дозвіл ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Орієнтованим розміром земельної ділянки 12,91 умовних кадастрових гектарів із цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва(Т.1 а.с.59-60).

Так позивачкою не було реалізовано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Орієнтованим розміром земельної ділянки 12,91 умовних кадастрових гектарів із цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з чим вона повторно звернулася до Іванківської сільської ради Барвінківського району Харківської області з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою.

Рішенням Іванківської сільської ради Барвінківського району Харківської області №443-УІІ від 20 грудня 2019 року надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту документації із землеустрою, щодо відведення у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, орієнтовним розміром 12,91 умовних кадастрових гектарів, розташованої за межами населених пунктів на території Іванківської сільської ради Барвінківського району Харківської області, з метою реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у встановленому законом порядку. Рекомендовано ОСОБА_1 в місячний термін замовити виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки(Т.1 а.с.77).

01 березня 2021 року треті особи у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Головного управління держгеокадастру у Харківській області з заявами про надання дозволів на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарстав орієнтовними площами 2,000 га(кожний), які розташовані за межами населеного пункту на території Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області(Т.2 а.с.153-155,183-185, 192-194), які згідно схеми розташувань земельної ділянки не мали кадастрових номерів.

В подальшому після отримання дозволу на розроблення проекту документації із землеустрою, ОСОБА_1 звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 зі зверненням про виготовлення проєкту документації із землеустрою, яка листом №29/09/2021 від 29 червня 2021 року повідомила позивачку про відсутність можливості розробити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вказаному ОСОБА_1 місце розташуванні виявлено зареєстровані земельні ділянки з кадастровими номерами:№:03:000:0533;№:03:000:0534;№:03:000:0535;№:03:000:0536;№:03:000:0537;№:03:000:0538;№:03:000:0539;№:03:000:0540;№:03:000:0541. Форма власності не зареєстровано, власник відсутній(а.с.56-57).

Після отримання відповіді від фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , ОСОБА_1 повторно звернулася до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області від 27 квітня 2021 року №546-VIII відмовлено ОСОБА_1 у надані дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населених пунктів на території Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області (територія колишньої Іванківської сільської ради)(Т.1 а.с.79).

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 186-1 ЗК України(яка діяла на час виникнення спірних відносин ) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеному в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проєкту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у цивільній справі № 380/624/16-ц прийшла до висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №688/2908/16 зазначено, що якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проєкт та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду.

Також Великою Палатою Верховного суду у вищевказаній справі зроблений наступний висновок: «що розробка проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження хоча й здійснюється заявником з метою отримання земельної ділянки в користування, однак вчиняється саме в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої земельної ділянки. Тому в разі неотримання в користування такої земельної ділянки особа, яка понесла витрати на розробку та погодження проєкту землеустрою, за умови формування земельної ділянки, може претендувати на відшкодування здійснених витрат».

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не наведено жодних доказів щодо неможливості реалізації нею дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва наданого Головним управлінням Держгеокадастру згідно Наказу №6016-СГ від 24 липня 2019 року, а також Рішенням Іванківської сільської ради Барвінківського району Харківської області №443-УІІ від 20 грудня 2019 року.

Суд критично ставиться до пояснень сторони позивача щодо звернення до інженера-землевпорядника одразу ж після отримання дозволу, оскільки перевірка статусу земель на які претендувала позивач здійснено в 2021 році, тобто після рекомендованого тридцяти денного строку визначеного рішенням Іванківської сільської ради Барвінківського району Харківської області №443-УІІ від 20 грудня 2019 року, тобто більше чим через рік після отримання відповідного дозволу, що суперечить висновкам викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №688/2908/16.

А відтак надання дозволів на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва надані третім особам територіальними Управліннями Держгеокадастру з подальшими відкриттями Поземельних книг, які була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки та здійсненням реєстрації відповідають нормам чинного законодавства та скасуванню не підлягають.

Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача, так враховуючи, що позивачем не було сплачено судовий збір під час звернення до суду, то у відповідності до вимог діючого законодавства підлягає стягненню з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 8 172 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 3, 12, 15, 16 ЦК України, ст. 5, 116, 118, 122, 186-1 ЗК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76, 77, 80-82, 141, 206, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 8 172 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.