МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження №2/521/1835/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вінжановської К.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

позивач : АТ «Сенс Банк»

відповідач : ОСОБА_1

предмет позову : стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог банк послався на те, що 13.07.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № 2006/13-2.06/658.

Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк».

Згідно статуту, погодженого Національним Банком України від 12.09.2022 року та протоколу № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 18.08.2022 року АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк».

Позивач стверджував, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 3.07.2015 року по справі № 521/5409/15ц з ОСОБА_1 на користь AT «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість за спірними кредитними договорами.

Рішення суду набрало законної сили, відповідачем, однак, не виконано.

Позивач стверджував, що в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України має право на стягнення трьох відсотків річних за період з 22.07.2019 року по 21.07.2022 року, тобто з дати ухвалення судового рішення до моменту подання позовної заяви, що становить 2 972,56 дол.США.

Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав.

Відповідач стверджувала, що має право на застосування судом Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

13.07.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № 2006/13-2.06/658.

За договором банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 35 000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язалась в порядку та умовах, визначених договором повернути кредит до 12.07.2026 року, сплачувати проценти за користування грошима у розмірі 13,2% річних, сплачувати інші передбачені платежі в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк».

Згідно статуту, погодженого Національним Банком України від 12.09.2022 року та протоколу № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» від 18.08.2022 року АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк».

Статутом АТ «Сенс Банк» встановлено, що товариство є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.

Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ « Альфа-Банк» (п.п.1.1, 1.2 Статуту).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 3.07.2015 року по справа № 521/5409/15ц з ОСОБА_1 на користь AT «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість за спірними кредитними договорами в розмірі 693 928,15 грн.

Рішення суду набрало законної сили.

За даними АСВП рішення суду перебувало на примусовому виконанні.

Рішення суду фактично не виконано.

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Встановлене узгоджується із постановами Верховного Суду від 26.10.2018 року у справі № 922/4099/17, від 26.04.2017 у справі №918/329/16, за якими суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, і права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.

Разом із тим, суд погоджується із доводами відповідача про застосування до виниклих правовідносин Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, спірні кошти за період з 24.02.2022 року по 21.07.2022 року в розмірі 401, 76 доларів США на користь позивача стягненню не підлягають.

Загальний розмір заборгованості відповідача в порядку статті 625 ЦК України перед банком становить 2 570,80 дол.США.

Стягнення коштів в валюті зобов`язання в даному випадку є ефективним способом захисту прав позивача (Велика Палата ВС, справа № 373/2054/16).

Судовий збір підлягає присудженню на користь банку в порядку ст.141 ЦПК України в розмірі 2 481 грн. як мінімальний, визначений Законом України «Про судовий збір» по виниклих правовідносинах.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь АТ «Сенс Банк» - 2 570,80 дол.США.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь АТ «Сенс Банк» судовий збір - 2 481,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 13.05.2023 року

03.05.24