УХВАЛА

07 травня 2024 року

м. Київ

справа № 242/3831/19

провадження № 61-5116ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича - адвоката Самойленка Артема Володимировича про відвід судді Осіяна О. М. від участі у розгляді справи № 242/3831/19 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича, заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко О. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка О. І. залишено без руху та запропоновано надати документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

У травні 2024 року представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова О. Г. - адвокат Самойленко А. В. подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. від розгляду цієї справи, в обґрунтування якої висловив незгоду з ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у зв`язку з чим є обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України. Вказує, що, залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 з підстав її єдиного недоліку - виключно через не сплату судового збору, не звернув увагу на ту обставину, що заявник вказує у скарзі на начебто відсутність висновку щодо подібних правовідносин, хоча практика Верховного Суду, як вказує заявник, уподібних правовідносинах наявна.

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2024 року заявлений

представником приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 - адвокатомСамойленком А. В. про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. визнано необґрунтованим та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України, 07 травня 2023 року вказану заяву про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М.в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Червинській М. Є.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Стаття 37 ЦПК України закріплює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частинами другою, третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Аналіз зазначеної заяви свідчить, що обґрунтуванням відвести суддю

ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 242/3831/19 є незгода з ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2024 року, а тому викладене не може бути підставою для відводу відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України.

Крім того, судом не встановлено обставин, які передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова О. Г. - адвокатаСамойленка А. В. про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. від участі у розгляді справи № 242/3831/19 слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича - адвоката Самойленка Артема Володимировича про відвід судді Осіяна О. М. від участі у розгляді справи № 242/3831/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська