Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 0809/6292/2012
Провадження № 2-п/332/26/24
Ухвала

Іменем України

03 травня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря судового засідання: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Середа Дмитро Миколайович, про перегляд заочного рішення від 16.01.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

15.02.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Середа Дмитро Миколайович, про перегляд заочного рішення від 16.01.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16.01.2013 Заводським районним судом м. Запоріжжя в рамках справи № 0809/6292/2012 був задоволений позов ПАТ «ПУМБ», з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 5321917 від 06.04.2007 у розмірі 27 351,40 доларів США та 27 338,38 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 459,58 гривень та витрати на публікацію оголошення про виклик до суду в розмірі 300,00 гривень.

Жодних рекомендованих листів з судовими повістками, в яких було б зазначено про дату та час розгляду справи відповідач не отримував. Через необізнаність про існування вказаної цивільної справи на розгляді в суді, відповідач був позбавлений можливості надати свої заперечення з приводу заявлених позовних вимог. Відповідач ОСОБА_1 не погоджується з сумою заборгованості, що виникла станом на 18.10.2012, невідомо на підставі чого позивачем було визначено наявність заборгованості, визначеної за рішенням суду. Оскільки 01.12.2011 предмет іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_1 був реалізований на торгах, то на його думку, вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення від 16.01.2013 та призначити справу до розгляду в порядку загального провадження.

Від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Середи Д.М., надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі та без участі ОСОБА_1 , вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити.

Належним чином повідомлені про розгляд вказаної заяви представник ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 , до суду не з`явились, причин неявки не повідомили, заперечень та пояснень на заяву про перегляд заочного рішення не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (ст. 287 ЦПК України).

Приписами частин 1, 4 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Копія заочного рішення суду від 16.01.2013 відповідачем ОСОБА_1 отримана не була, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься конверт з поштовим відправленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 1 а.с. 97).

Копію заочного рішення суду від 16.01.2013 адвокат Середа Д.М. отримав засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 02.02.2024 (т. 2 а.с. 64), а вже 15.02.2024 до суду була подана заява про перегляд заочного рішення (т. 2 а.с. 78-80). Вказана заява була залишена без розгляду згідно ухвали суду від 10.04.2024 (т. 2 а.с. 94-96).

Адвокат Середа Д.М., посилаючись на ст. 257 ЦПК України, 23.04.2024 звернувся до суду з новою заявою про перегляд заочного рішення, разом з якою подав клопотання про поновлення строку для звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що в період з 16.01.2013 по 15.02.2024 (дата подачі первісної заяви про перегляд заочного рішення) відповідачем взагалі вчинялись дії для того, щоб дізнатись про долю Кредитного договору, укладеного 06.04.2007 між ним та Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (т. 1 а.с. 15-17), за яким, відповідно до Договору поруки № 5350019 від 06.04.20017, відповідач ОСОБА_2 є поручителем (т. 1 а.с. 21-22). Відповідно до умов договорів між позивачем та відповідачами було узгоджено, що спори та суперечки щодо цих договорів передаються на розгляд суду. Відповідачі свідомо не сплачували кредитні кошти, а відтак зі свого боку вони зобов`язання за укладеними договорами не виконували. Тобто, відповідачам було відомо про настання наслідків за порушення виконання зобов`язання.

З огляду на викладене, суду взагалі не зрозуміло, які обставини стали підставами для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення лише через 9 років, адже в матеріалах справи відсутні жодні відмітки про те, що більше, ніж за 9 років з дати винесення рішення 16.01.2013 та по 15.02.2024 (дата подачі первісної заяви про перегляд заочного рішення) були порушені права відповідача в рамках даної цивільної справи, оскільки в зазначений період ОСОБА_1 з матеріалами справи не ознайомлювався, жодних клопотань та скарг від нього не надходило, інформації про виконавчі провадження та будь-які відрахування з нього на користь позивача за рішенням суду також немає.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч. ч. 1-4 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позиція ОСОБА_1 , викладена в заяві про перегляд заочного рішення, є необґрунтованою та недоведеною.

Оскільки доводи заявника не дають підстав для скасування заочного рішення, суд доходить висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідно і про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, викладеній у постанові від 09.11.2021 в рамках справи № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в перегляді заочного рішення від 16.01.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.С. Яцун