УХВАЛА

01 травня 2024 року

м. Київ

справа № 489/2488/22

провадження № 61-5710ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 січня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2024 року в частині призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя виділити йому у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

У жовтні 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 січня 2024 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2024 року, клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Михайлова Г. В. про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі повторну судову автотоварознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 січня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2024 року, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи та повернути справу до суду першої інстанції для поновлення провадження і подальшого розгляду.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції щодо призначення експертизи може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 12 частини першої статті 353 ЦПК України).

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо призначення експертизи, після її перегляду в апеляційному порядку, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом перегляду у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 січня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2024 року у справі № 489/2488/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

В. І. Крат