П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Собослоя Г.Г., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу адвоката Борогана Валентина Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року (у складі судді Придачука О.А.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у червні 2023 р.

Просила збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно із проведенням індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог указала, що у шлюбі з відповідачем вона народила доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично після першого місяця життя, з дня народження доньки ОСОБА_4 , відповідач не виявляв жодного бажання у вихованні та утриманні доньки, періодично надавав незначні грошові суми на утримання дитини, придбання ліків, які не є достатніми для гармонійного розвитку дитини, а невдовзі виїхав на постійне місце проживання у Херсонську область, за місцем проживання матері. Із 2018 р. живе і працює у Польщі. Шлюб між сторонами розірваний у 2019 р. Ще до розірвання шлюбу рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.09.2018 р. із відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Із моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зріс. Значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, медикаменти. У вересні 2023 р. донька піде у перший клас, додатково сформуються такі витрати як оплата за користування громадським транспортом, організація робочого місця школяра, витрати на канцелярські товари, книги для навчання. Рівень індексу інфляції за 2022 рік становить 126,6%. У зв`язку з внутрішнім переміщенням по Україні із зони бойових дій, із липня 2022 р. вони разом із донькою мешкають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що створює додаткові витрати для неї. Матеріальна допомога з боку ОСОБА_1 систематична, але недостатня для вирішення соціально-побутових питань, пов`язаних із вихованням дитини, і вона вправі стверджувати, що на даний час донька фактично на 80% знаходиться на її утриманні. Зі слів відповідача їй відомо, що він працює за кордоном у Польщі, отримує заробіток (дохід) щомісячно приблизно 45000 грн. На її неодноразові звернення відповідач відмовляється збільшити суму аліментів на харчування доньки та на засоби догляду за донькою. Їй відомо, що на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, він має достатній заробіток і має можливість сплачувати аліменти на дитину в сумі 6000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 р. позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.09.2018 р. по справі № 237/3863/19, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 6000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення, а позовні вимоги залишити без задоволення. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-у відповідача в Польщі є нова родина, фактичні шлюбні відносини та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рівень цін на продукти харчування, необхідні речі та комунальні послуги в Польщі є значно вищими ніж в Україні;

-відповідач сплачує оренду за квартиру в Польщі, а також допомагає своїй непрацездатній матері;

-позивач не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що кошти в розмірі 6000 грн. на дитину є необхідним розміром аліментів на її утримання, при цьому доказів того, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати заявлений розмір аліментів, також не надано.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечення зводяться до законності вимог позивача стосовно збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що відповідач є працездатним, постійно мешкає у Польщі, має постійну роботу та достатній дохід. Фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дитини, який постійно змінюється, потребує значних матеріальних затрат.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що згідно з рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.09.2018 р. у справі № 237/1039/18, із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.03.2018 р. і до повноліття ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 10.10.2019 р. у справі № 237/3863/19, шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із позивачем. Із 21.07.2022 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 21.07.2022 р. № 2106- видана Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради. Позивачем надано розрахунок понесених витрат на дитину за серпень та вересень 2023 р., із наданням підтверджуючих документів: квитанцій та виписок по картковому рахунку. Згідно з указаного розрахунку за серпень 2023 р. витрати на дитину становили 8555,83 грн., за вересень 9298,84 грн. Також судом досліджено надані відповідачем копію трудового договору від 17.02.2020 р. номер UP 13/2020, із якого вбачається, що відповідач працює монтером у ОСОБА_6 та його місячний оклад становив 2600,00 польських злотих брутто. Згідно з додаткової угоди до трудового договору номер UP 13/2020 укладеної 30.06.2023 р. місячний оклад відповідача становить 3600,00 польських злотих, що станом на 04.10.2023 р. згідно з середнього курсу валют в банках становить 30240 грн. При розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів суд врахував те, що після ухвалення попереднього рішення суду 12.09.2018 р., змінилися суттєві обставини, які призвели до значного погіршення матеріального стану позивача, зокрема, після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну позивач стала внутрішньо переміщеною особою, вимушено змінила місце проживання, що понесло додаткові витрати, дитина подорослішала та почала відвідувати школу, що збільшило витрати на дитину, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, і не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини.

Стаття 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» (на момент звернення до суду з позовом), прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн.

За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зводяться до неможливості сплати відповідачем 6000 грн. на утримання своєї доньки.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач на час звернення до суду з цим позовом не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, які були визначені судом першої інстанції.

Навпаки, сам відповідач указує, що його заробітня плата в Польщі із мінусом податків складає 2818,86 польських злотих, що становить приблизно 27701,84 грн., тобто він спроможний сплачувати збільшений розмір аліментів.

Посилання відповідача на наявність фактичних шлюбних відносин і дитини від цього шлюбу, не може слугувати підставою для неналежного забезпечення дитини від першого шлюбу.

Твердження відповідача про те, що він допомагає своїй непрацездатній матері не підтверджується належними та допустимими доказами.

Позивач довела, що її матеріальний стан значно погіршився із моменту ухвалення рішення суду в 2018 році, оскільки у зв`язку з військовою агресією рф і оголошення по всій території України воєнного стану, позивач разом із дитиною були вимушені залишити місце свого постійного проживання, вони стали внутрішньо переміщеними особами, що само собою тягне більше витрат на оренду житла та адаптацію у новому місті, що відповідно є більш матеріально затратним порівняно з тим, якби позивач разом із дитиною не були вимушені покидати місце свого постійного проживання.

При вирішенні питання про доцільність збільшення розміру аліментів суд першої інстанції має враховувати як матеріальне становище позивача, так і матеріальне становище відповідача, оскільки обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках однаково. Що і було зроблено судом першої інстанції.

Позивач апріорі несе більші витрати на утримання дитини ніж відповідач, оскільки спільна дитина сторін проживає разом із нею, відповідач не довів неможливість сплачувати збільшений розмір аліментів, тому в цьому випадку збільшення розміру аліментів є цілком законним.

Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у сумі 6000 грн. на дитину є справедливим і обґрунтованим, оскільки такий розмір аліментів буде мінімально відповідати інтересам дитини, обставинам справи та вимогам Закону.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Борогана Валентина Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 18 березня 2024 р.

Судді: