Справа № 183/2373/24
№ 2/183/2092/24

У Х В А Л А
21 березня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про зняття арешту з майна, -
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій позивач просить скасувати всі заборони, арешти, обтяження, що накладені на майно ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- постановою ВДВС Петриківського РУЮ в Дніпропетровській області від 11 червня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в інтересах ОСОБА_4 , об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 ;
- постановою ВДВС Петриківського РУЮ в Дніпропетровській області від 18 листопада 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в інтересах ОСОБА_4 , об`єкт обтяження все майно;
- рішенням про реєстрації прав та їх обтяжень від 25 січня 2023 року Петріківського відділу виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області, в інтересах ОСОБА_5 , об`єкт обтяження все майно;
- ухвалою Красногвардійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2006 року, об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 .
Вказані матеріали за позовом передані визначеному, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючому судді 18 березня 2024 року.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Так, позивач зазначає, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно якого у виконавчому провадженні накладений арешт та заборона на відчуження, а також накладений арешт ухвалою суду, а вона як спадкоємець не може оформити своїх прав на спадкове майно. Однак, до позову не додано жодного документу, який підтверджує, що позивачу відмовлено у оформленні спадкових справ щодо вказаного нею в позові майна; не додано жодного документу про накладення арешту та заборон, або відмову у їх видачі; відсутні будь-які відомості щодо звернення до відповідних органів з приводу зняття арешту та заборон.
Крім того, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту (постанови ВС від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (пункт 24), від 13 березня 2019 року у справі № 815/615/16-ц (пункт 28), від 22 квітня 2019 року у справі № 661/624/16-ц).
Якщо позивачі звернулися до суду для захисту їхнього порушеного права на майно, на яке державний виконавець наклав арешт в інтересах інших осіб, такі правовідносини мають приватноправовий характер, а тому спір слід вирішувати за правилами цивільного судочинства (постанови ВС від 13 вересня 2019 року у справі № 815/615/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 806/932/16 і від 11 березня 2020 року у справі № 803/1485/17).
У постанові від 22 січня 2020 року у справі № 340/25/19 за позовом фізичної особи до органу державної виконавчої служби про визнання неправомірною відмови щодо зняття арешту з майна та зобов`язання зняти арешт Велика Палата Верховного Суду вказала, що для визначення юрисдикції суду необхідно встановити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби з накладення арешту на певне майно, то такий спір треба розглядати за правилами адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності чи іншого речового права, то ці спори слід розглядати за правилами цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. Оскільки підставою позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на майно спадкодавця, що перешкоджає їй в оформленні спадкових прав на нерухоме майно, Велика Палата Верховного Суду вважала, що позов спрямований на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з оформленням права власності на спадкове майно та фактично є різновидом негаторного позову, який треба розглядати за правилами цивільного судочинства. Однак в такому випадку позовні вимоги позивача не можуть бути немайнового характеру.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків шляхом надання суду якісно виготовлених таналежно завірених копій доказів якими позивач обґрунтовує свої вимоги та позовної заяви, та у разі викладення інших вимог, відповідно зі сплатою судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 187-192,260, 261, 274, 353 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про зняття арешту з майна залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.
Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 21 березня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко