Справа № 489/1464/24
Провадження № 2/489/1046/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2024 року м. Миколаїв

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток в спільній сумісній власності

встановив:

У березні 2024 року позивачі, через представника ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом в якому просить визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить: ОСОБА_1 1/3 частки; ОСОБА_2 1/3 частки; ОСОБА_3 1/3 частки.

Як на підставу позовних вимог вказано, що відповідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2019 суд вирішив: визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1726 від 31 січня 2001 року, нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м, укладеного на Універсальній біржі «Південь», зареєстрованого в ММБТІ 08.02.2001 року за № 16891, укладеного між ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені і від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_1 з іншого боку.

Таким чином відповідно зазначеного вище договору купівлі-продажу № 1726 від 31 січня 2001 року право власності зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою ММБТІ за № 2-144 від 09.01.2024, але частки співвласників у праві спільної сумісної власності не були визначені договором.

Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити права позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, оскільки не мають можливості розпорядитися належним їм нерухомим майном.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 05.03.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2019 суд вирішив: визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1726 від 31 січня 2001 року, нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м, укладеного на Універсальній біржі «Південь», зареєстрованого в ММБТІ 08.02.2001 року за № 16891, укладеного між ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені і від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_1 з іншого боку.

Таким чином відповідно зазначеного вище договору купівлі-продажу № 1726 від 31 січня 2001 року право власності зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою ММБТІ за № 2-144 від 09.01.2024, але частки співвласників у праві спільної сумісної власності не були визначені договором.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі просять визначити, що частки сторін в спільної сумісній власності на квартиру є рівними.

Частиною першою статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Враховуючи, що в договорі купівлі - продажу, на підставі якого сторони у справі набули право спільної сумісної власності на квартиру, частки співвласників не визначено, відповідно їх частки вважаються рівними та складають по 1/3 кожного, оскільки іншого судом не встановлено.

За такого, зважаючи на неможливість розпорядитися нерухомим майном, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток в спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є рівними та складають по 1/3 чистки кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

позивач ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 02.05.2024

Суддя Г.С.Костюченко