АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/8400/23

провадження 22-ц/822/246/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року, головуючий у першій інстанції Туржанський В.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», у серпні 2023 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 14 листопада 2014 року без номеру.

Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 від 14 листопада 2014 року без номеру, Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», тарифів, що розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» www.privatbank.ua.

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» відкрито ОСОБА_1 кредитний рахунок та надано картку.

ОСОБА_1 не виконано зобов`язання за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 від 14 листопада 2014 року без номеру з повернення кредиту в сумі 73387 грн. 87 коп., відсотків в сумі 17640 грн 19 коп.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 про надання банківських послуг від 14 листопада 2014 року без номеру в сумі 91028 грн 06 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року у позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в апеляційній скарзі просить рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 14 листопада 2014 року без номеру.

Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 від 14 листопада 2014 року без номеру, Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», тарифів, що розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» www.privatbank.ua.

Відповідно до виписки по картці вбачається отримання ОСОБА_1 кредитної картки, встановлення кредитного ліміту, використання грошових коштів.

Вважає, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

Вказує, що вхід до Приват24 можливий лише за двох умов: правильне введення логіну (номер телефону) та паролю входу; зміна паролю входу, але для зміни потрібно обов`язково ввести ПІН-код однієї з діючих карток.

Отже, для того щоб зайти до Приват 24 недостатньо мати лише телефон, номер мобільного телефону або картки ОСОБА_1 , потрібно або знати пароль входу, або для зміни паролю знати ПІН-код картки клієнта.

Операції зі зняття коштів з картки ОСОБА_1 стали можливими лише в результаті входу до Приват24, пароль входу до якого знала лише ОСОБА_1 , для зміни якого необхідно ввести ПІН-код картки, який відомий виключно ОСОБА_1 .

Посилається на те, що сама ОСОБА_1 зазначає, що спірну транзакцію здійснено внаслідок розголошення особистої інформації, коду підтвердження входу до мобільного додатку Приват24.

Так, за заявою ОСОБА_1 23 листопада 2022 року вона стала жертвою телефонного шахрайства, а саме невідома особа шляхом обману, надіславши смс-повідомлення під прводом надання матеріального допомоги, отримавши особисті дані, код підтвердження входу до мобільного додатку Приват24, заволоділа коштами в сумі 73387 грн 87 коп., що були зняті з картки № НОМЕР_1 .

Відповідальність за операції, що були вчинені до блокування картки, у відповідності до умов договору та п.6 розділу VI Положення №705«Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» несе ОСОБА_1 .

Сам факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів та наявність кримінального провадження не може свідчити в силу презумпції невинуватості про вчинення злочину стосовно ОСОБА_1 до ухвалення вироку, яким будуть встановлені обставини вчинення злочину та винні особи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степаненко А.Т., просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на стягнення з ОСОБА_1 за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 14 листопада 2014 року (без номеру) кредиту в сумі 73387 грн. 87 коп., відсотків в сумі 17640 грн 19 коп.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на вчинення Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 14 листопада 2014 року (без номеру), виникнення заборгованості внаслідок здійснення 23 листопада 2022 року недозволеного ОСОБА_1 перерахування із картки № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 71251 грн з утриманням комісії в сумі 2137 грн 51 коп.

Водночас суд першої інстанції вважав, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» не доведено вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Тому суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 , виявивши безпідставний переказ коштів, повідомила про це банк та звернулася до правоохоронних органів, дійшов висновку, що ОСОБА_1 не повинна нести відповідальність за таку операцію.

Мотивовано висновки суду першої інстанції тим, що ОСОБА_1 як користувач картки не може нести відповідальність за здійснення платіжної операції, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У матеріалах справи відсутні докази того, що операція щодо зняття з платіжної картки коштів стала можливою виключно в результаті розголошення самим клієнтом конфіденційної інформації по своїй картці, передачі даних та паролів третім особам.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 14 листопада 2014 року без номеру.

Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 від 14 листопада 2014 року без номеру, Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», тарифів, що розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» www.privatbank.ua.

За змістом заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» ОСОБА_1 просила надати послуги з оформлення платіжної картки.

За паспортом споживчого кредиту, який містить підписи кредитора Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та споживача ОСОБА_1 строк кредитування 12 місяців з пролонгацією.

Згідно із тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» ОСОБА_1 зобов`язана повернути кредит, сплачувати проценти у розмірі 3,0% на місяць.

Розмір обов`язкового щомісячного платежу становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості).

Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» надано ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії до грудня 2017 року, кредитну картку № НОМЕР_3 строком дії до листопада 2021 року, кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до квітня 2025 року.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зміну умов кредитування 30 серпня 2021 року встановлено кредитний ліміт 75000 грн.

Згідно із випискою за договором 23 листопада 2022 року відбулося списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 коштів в сумі 73387 грн 87 коп. за операцією автоплатіж на картку НОМЕР_4 отримувач ОСОБА_2 ».

На підставі розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 14 листопада 2014 року (без номеру) ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 73387 грн. 87 коп., відсотків в сумі 17640 грн 19 коп.

За змістом заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 22 листопада 2022 року невідома особа шляхом обману надіславши смс повідомлення під приводом надання матеріальної допомоги, отримавши особисті дані, а саме код підтвердження входу до мобільного додатку Приват 24 заволоділа грошовими коштами в сумі 73388 грн 61 коп, які було знято з картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2022 року за заявою ОСОБА_1 від 21 грудня 2022 року внесено відомості за ч.3 ст. 190 КК України, за якими 21 листопада 2022 року невідома особа шляхом обману надіславши посилання з смс (http://xn--6-7sb5b/xn--jlamh/DLnBQ) під приводом надання матеріальної допомоги, отримавши особисті лані, а саме код підтердження входу до мобульного додатку «Пирват-24» задоволіда грошовими коштами в сумі 75 000 грн, які було знято із картки «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_1 .

На підставі повідомлення Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 03 березня 2023 року №20.1.0.0.0/7-230227/27890 на звернення ОСОБА_1 стосовно повернення коштів, які були списані 23 листопада 2022 року, встановлено, що переказ коштів з карти № НОМЕР_6 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват 24 був здійснений під авторизацією ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону ОСОБА_1 та іншої особистої інформації.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

На підставі частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору ж умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статей 1048-1052 ЦК України істотними умовами є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

На підставі ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинено заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 14 листопада 2014 року.

ОСОБА_1 своїм підписом у заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 17 вересня 2012 року погодила, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 про надання банківських послуг, ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Таким чином судом першої інстанції встановлено, що договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про надання банківських послуг від 14 листопада 2014 року складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», Умов і правил надання банківських послуг, тарифів.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку ОСОБА_1 просила надати послуги з оформлення платіжної картки.

Відповідно до п.1, 2 розділу 3 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року №705, користувачі мають право використовувати електронні платіжні засоби для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків, установлених нормативно-правовими актами Національного банку та умов договору з емітентом.

Залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням електронних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Дебетова платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунку.

Дебетово-кредитна платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу в межах залишку коштів, що обліковуються на його рахунку, а якщо їх недостатньо або немає, то за рахунок наданого банком кредиту.

Кредитна платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Водночас наведена заява-анкета ОСОБА_1 не містить зазначення кредитного ліміту за платіжною карткою.

На підставі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» надано ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії до грудня 2017 року, кредитну картку № НОМЕР_3 строком дії до листопада 2021 року, кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до квітня 2025 року.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зміну умов кредитування 30 серпня 2021 року встановлено кредитний ліміт 75000 грн.

На підставі розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту від 14 листопада 2014 року (без номеру) ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 73387 грн. 87 коп., відсотків в сумі 17640 грн 19 коп.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписи абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

Разом з тим не заслуговують на увагу посилання Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в апеляційній скарзі на право Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення відсотків за користування кредитом.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилалося на Умови та правила надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Разом із тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 14 листопада 2014 року не містить зазначення умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитом.

Надані Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису позичальника ОСОБА_1 .

Крім того, не є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору паспорт споживчого кредиту, який містить підпис ОСОБА_1 , оскільки підписання паспорта споживчого кредиту споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін та його змісту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України від № «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент вчинення відповідних правочинів або виникнення відповідних прав та обов`язків).

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях (частина друга статті 9 Закону про бухгалтерський облік).

Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (абзац другий частини дев`ятої статті 9 Закону про бухгалтерський облік).

Емітенти зобов`язані в порядку та строки, установлені договором, надавати власникам рахунків виписки про рух коштів на їх рахунках за операціями, що виконані користувачами електронних платіжних засобів. Форма виписки повинна включати всі обов`язкові реквізити, передбачені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації операційної діяльності в банках України (пункт 8 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705.

Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань (пункт 4 розділу VII Положення).

Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (пункт 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254.

Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі (абзац другий пункту 4.10. Положення).

Інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (пункт 5.1 Положення ).

Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них (згідно із абзацом першим пункту 5.3. Положення ).

До матеріалів справи приєднано виписку з особового рахунку ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене виписка з особового рахунку ОСОБА_1 є належним і достатнім доказом щодо розрахунку вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Згідно із випискою за договором від 19 липня 2023 року витрати дорівнюють 327309 грн 79 коп., надходження становлять 236281 грн. 73 коп.

ОСОБА_1 правильність розрахунку кредиту, наданого Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», не спростована.

У справі, яка переглядається, анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 14 литсопада2014 року без номеру не містить строку повернення кредиту (користування ним).

За вимогами частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

У даному випадку строк (термін) виконання боржником обов`язку щодо повернення кредитних коштів визначений моментом пред`явлення вимоги, а тому кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Зокрема, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Тому підлягає захисту право Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» з виконання ОСОБА_1 зобов`язання з повернення отриманої суми кредиту.

Не можна погодитися з доводи ОСОБА_1 про безпідставне списання Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» грошових коштів 23 листопада 2022 року в сумі 73387 грн 87 коп. за операцією автоплатіж на картку НОМЕР_4 отримувач ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини 1 статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до частини 1 статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Пунктом 14.16 статті 14 цього Закону визначено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

На підставі пунктів 2-4 частини 20 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги», пунктів 136, 140 розділу VIІ Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 164 від 29 липня 2022 року, користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права.

Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

За змістом заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 22 листопада 2022 року невідома особа шляхом обману надіславши смс-повідомлення під приводом надання матеріальної допомоги, отримавши особисті дані, а саме код підтвердження входу до мобільного додатку Приват 24 заволоділа грошовими коштами в сумі 73388 грн 61 коп., які було знято з картки № НОМЕР_1 .

Аналогічні відомості містять приєднані до матеріалів справи письмові пояснення відповідача від 22 грудня 2023 року.

З огляду на посилання ОСОБА_1 особисто на обставини, за якими невідома особа шляхом обману надіславши смс-повідомлення під приводом надання матеріальної допомоги, отримавши особисті дані, а саме код підтвердження входу до мобільного додатку Приват 24 заволоділа грошовими коштами в сумі 73388 грн 61 коп., які було знято з картки № НОМЕР_1 , висновки суду першої інстанції про недоведеність, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не відповідають обставинам справи.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2022 року за заявою ОСОБА_1 від 21 грудня 2022 року внесено відомості за ч.3 ст. 190 КК України, за якими 21 листопада 2022 року невідома особа шляхом обману надіславши посилання з смс (http://xn--6-7sb5b/xn--jlamh/DLnBQ) під приводом надання матеріальної допомоги, отримавши особисті дані, а саме код підтвердження входу до мобільного додатку «Пирват-24» заволоділа грошовими коштами в сумі 75 000 грн, які було знято із картки «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 03 березня 2023 року №20.1.0.0.0/7-230227/27890 на звернення ОСОБА_1 стосовно повернення коштів, які були списані 23 листопада 2022 року, встановлено, що переказ коштів з карти № НОМЕР_6 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват 24 був здійснений під авторизацією ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону ОСОБА_1 та іншої особистої інформації.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 своїми діями щодо розголошення особистих даних, а саме коду підтвердження входу до мобільного додатку Приват 24 сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції у вигляді зняття кредитних коштів сторонньою особою.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

У матеріалах справи відсутні докази на спростування обставин заволодіння невідомими особами 22 листопада 2022 року грошовими коштами в сумі 73388 грн 61 коп., які знято з картки № НОМЕР_1 , внаслідок сприяння ОСОБА_1 своїми діями незаконному використанню інформації щодо коду підтвердження входу до мобільного додатку «Пирват-24», яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не несе відповідальності за здійснення платіжної операції в сумі 73387 грн 87 коп. за операцією автоплатіж на картку НОМЕР_4 отримувач ОСОБА_2 на порушення норм матеріального права.

Судові витрати

Відповідно до ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційний суд в мотивувальній частині постанови прийшов до висновку про задоволення позовних вимог на суму 73387 грн. 87 коп. , що складає 80,62 % від заявлених Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» позовних вимог (91028,06 х 100 : 73387,87), а тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача за подання позову до суду першої інстанції складає 2163,84 грн. (2684 грн. (ставка судового збору за подання позову) х 80,62%).

Крім того, розмір судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за подання апеляційної скарги складає 3245,76 грн. (4026 грн. (ставка судового збору за подання апеляційної скарги) х 80,62%).

Отже, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати з сплати судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 5409 грн 60 коп. (2163,84 + 3245,76).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2023 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про надання банківських послуг від 14 листопада 2014 року без номеру кредит в сумі 73387 грн 87 коп.

В решті відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати з сплати судового збору в сумі 5409 грн 06 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 01 квітня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак