Справа № 952/384/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2024 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 .

Як запевняє позивачка у 2023 році їй стало відомо про те, що після смерті діда залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3.3934 га, кадастровий номер :01:000:0010, яка розташована на території Миколаївського старостинського округу Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 701870 від 20.07.2001.

ОСОБА_1 стверджує, що прийняти та оформити спадщину не має можливості по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,3934 га, кадастровий номер :01:000:0010, яка розташована на території Миколаївського старостинського округу Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 701870 від 20.07.2001.

Від позивачки до суду надійшла письмова заява в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від представника Зачепилівської селищної ради Харківської області Баки С.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 селищна рада визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що дошлюбним прізвищем позивачки є « ОСОБА_3 » та відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

03.03.1988 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 08.02.2022.

Дівочим прізвищем матері позивачки є ОСОБА_8 та згідно свідоцтва про її народження серії НОМЕР_2 її матір`ю, а позивачки бабусею є ОСОБА_9 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 2 від 10.02.2022 26.10.1942 було укладено шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в результаті якого остання отримала прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно архівної довідки № 01-45/497,498 від 10.04.2023 виданої Державним архівом Харківської області у книзі реєстрації актів про народження по Миколаївській сільській раді Зачепилівського району Червонозаводської округи за 1925 рік є запис від 29.05.1925 (реєстраційний номер 66) про народження 27.05.1925 « ОСОБА_12 » (так у документі), батьки якої: « ОСОБА_13 та ОСОБА_14 » (так у документі).

Відповідно до архівної довідки № 01-45/497,498 від 10.04.2023 виданої Державним архівом Харківської області у книзі реєстрації актів про народження по Миколаївській сільській раді Зачепилівського району Харківської області за 1937 рік є запис від 09.11.1937 (реєстраційний номер 68) про народження 20.10.1937 « ОСОБА_15 » (так у документі), батьки якого: « ОСОБА_16 » (так у документі), 28 років, українець, « ОСОБА_17 » (так у документі), 33 роки, українка.

Таким чином, вищевказаними документами підтверджується той факт, що ОСОБА_11 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою по лінії матері позивачки, та приходяться останній бабою та дідом.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 13.03.2024.

Згідно довідки № П-474/0-0.25,4-487/336-24 від 10.04.2024 виданої Відділом №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 3.3934 га, кадастровий номер :01:000:0010, яка розташована на території Миколаївського старостинського округу Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 701870 від 20.07.2001. При цьому вказано, що на час видачі ОСОБА_2 вищевказаного Державного акта земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:00:0010, що не відповідав вимогам діючого законодавства, оскільки мав містити 19 цифр, тому на даний час зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі зараєстрована з новим кадастровим номером :01:000:0010.

Надані докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55,124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 328,1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч. 1,3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 10, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права па спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Беручи до уваги те, що дід позивачки ОСОБА_2 за життя на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 701870 від 20.07.2001 набув права власності на земельну ділянку площею 3,3934 га, кадастровий номер :01:000:0010, а позивачка згідно чинного законодавства входить до кола спадкоємців за законом за правом представлення, однак не може оформити спадщину по причині відсутності оригіналу вказаного державного акту на землю та документів, які підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем, тому суд суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та обгрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 4,10,12,13,141,200,247,259,263,264,265 ЦПК України, ст.ст. 15,16,1216,1218,1266,1278 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку площею 3,3934 га, кадастровий номер :01:000:0010, яка розташована на території Миколаївського старостинського округу Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 701870 від 20.07.2001.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І. Яценко