"20" травня 2024 р. Справа № 363/2383/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З наведених приписів процесуального законодавства вбачається, що справи про розірвання шлюбу розглядаються за загальними правилами територіальної юрисдикції, тобто за зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання чи перебування відповідача. Застосування правил альтернативної територіальної юрисдикції, передбачених процесуальним законодавством для справ про розірвання шлюбу, обумовлюється наявністю чітко визначених обставин.

З відповіді № 597276 від 17.05.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру судом встановлено, що зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 , що не входить до юрисдикції Вишгородського районного суду Київської області.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вищезазначеною адресою, тому відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України позовна заява підсудна Київському районному суду м. Харків. У той же час, позовна заява подана через Електронний суд саме до Вишгородського районного суду Київської області.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що місцем проживання позивача ОСОБА_1 є м. Вишгород Київської області. У той же час, підстав для застосування правил альтернативної підсудності, передбачених ч. 2 ст. 28 ЦПК України (зокрема, підтвердження проживання дитини разом з позивачем), у позовній заяві не наведено та доказів на їх підтвердження не надано. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості вирішити питання про прийняття справи до провадження за правилами альтернативної підсудності.

Також суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що позовна заява подана через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. З урахуванням вищевикладеного, позивачем мають бути надані докази направлення копії позовної заяви та додатків до неї іншим учасникам справи (відповідачу) або в електронний кабінет (якщо учасник справи зобов`язаний мати такий кабінет відповідно до чинного процесуального законодавства), або в паперовій формі рекомендованим листом з описом вкладення.

Однак у матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження факту направлення позивачем копії позовної заяви та додатків до неї відповідачу в електронний кабінет, якщо він наявний, або рекомендованим листом з описом вкладення в паперовій формі.

Таким чином, подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, позивачу потрібно усунути вищезазначені недоліки позовної заяви, надавши підтвердження можливості застосування правил альтернативної підсудності відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України (зокрема, документальне підтвердження проживання дитини з позивачем), а також надавши документальне підтвердження направлення копії позовної заяви з додатками до неї в електронний кабінет відповідача або рекомендованим листом з описом вкладення. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 190 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас