Номер провадження: 22-ц/813/4939/24
Справа № 504/3412/23
Головуючий у першій інстанції Якимів А.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Якимів А.В. 11 березня 2024 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

У лютому 2024 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла заява представника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року, таким, що не підлягає виконанню, обґрунтована тим, що 16 серпня 2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь заявниці аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Разом з тим, спільний неповнолітній син сторін проживає разом із батьком, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 10 січня 2024 року та довідкою з місця навчання дитини. Отже, на думку заявника, дитина не проживає із матір`ю, на користь якої призначено виплату аліментів, а проживає разом із батьком, з якого ці аліменти стягуються за відповідним наказом. Таким чином, ОСОБА_2 не має права на отримання аліментів на неповнолітню дитину. Зазначені обставини судом при ухваленні судового наказу встановлені не були.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року було відмовлено у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню, задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обов`язок боржника ОСОБА_1 на сплату аліментів на утримання дитини відсутній, так як неповнолітня дитина не проживає із матір`ю, а проживає разом із заявником, і вказані обставини є підставою для визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Сторони про розгляд справи на 30 квітня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явилась представник ОСОБА_1 .

Сповіщення ОСОБА_2 про розгляд справи здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , яка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування судом норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 серпня 2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь заявниці аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 15 серпня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року було залишено без розгляду заяву представника заявника ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області у справі №504/3412/23 від 16 серпня 2023 року.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню, представник ОСОБА_1 посилалась на те, що дитина ОСОБА_3 , на утримання якого судовим наказом стягнуто з батька, ОСОБА_1 , аліменти, проживає разом із останнім, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 10 січня 2024 року та довідкою з місця навчання дитини.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року було відмовлено у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11 зазначено, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Таким чином, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

У даному випадку, колегія суддів вважає, що суд наказ від 16 серпня 2023 року може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки дитина проживає з батьком, що підтверджується Довідкою від 01 лютого 2024 року з місця навчання дитини у Красносільському ліцеї Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області; довідкою про склад сім`ї від 10 січня 2024 року, яка є доказом проживання дитини разом із батьком ОСОБА_1 ; Актом обстеження умов № 32 від 01 квітня 2024 року Служби у справах дітей Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, з якої також вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 не проживає із матір`ю, а проживає разом із заявником у належній останньому квартирі.

Вказані обставини у підтверджують доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що обов`язок боржника на сплату аліментів на утримання дитини відсутній, так як неповнолітня дитина не проживає із матір`ю, а проживає разом зі ОСОБА_1 .

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, у зв`язку із чим ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ Комінтернівського районного суду Одеської області у справі №504/3412/23 від 16 серпня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року - скасувати.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2023 року про стягування з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 15.08.2023 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 17 травня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе