Справа № 486/326/24
Провадження № 2/486/453/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Салагорі С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.11.2020 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом №156. Від шлюбу в них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з відповідачем, суперечок між ними щодо місця проживання дитини немає. Протягом останніх півроку стосунки з ОСОБА_2 розладилися, зникли почуття кохання, взаєморозуміння і взаємоповаги, фактично сім`я припинила своє існування. На теперішній час, вони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливі, тобто родина розпалася остаточно і очевидна неможливість її збереження. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач також не з`явилася у судове засідання, але надала до суду клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 20.11.2020 року, зареєстрованому Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №156 (а.с. 12).

Від шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Шлюбне життя подружжя не склалося, протягом останніх півроку стосунки в сторін розладилися та живуть окремим життям, зникли почуття кохання, взаєморозуміння і взаємоповаги, фактично сім`я припинила своє існування, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. На примирення сторони не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

На підставі ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн. (а.с. 1), відшкодуванню на його користь не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №156.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін