Справа 359/1535/24
Провадження 2-з/359/52/2024

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно і права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно і права власності на земельну ділянку,

13.05.2024 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою він просить суд: накласти арешт на нерухоме майно та заборону ОСОБА_2 вчиняти дії щодо предмету спору, а саме: введеного в експлуатацію житлового будинку з господарськими прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - земельної ділянки загальною площею 0, 0974 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0098. Заборонити ОСОБА_2 і будь яким особам (фізичним особам, фізичним особам підприємцям, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування, тощо) вчиняти будь які дії (надавати в оренду, передавати в статутні фонди підприємств, проводити поліпшення земельної ділянки, будівництво, тощо) щодо вказаного нерухомого майна, у тому числі користуватись даним майном на будь-якій підставі. Зобов`язати Київську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» місцезнаходження: 04108, м. Київ, пр-т Свободи, 2-Г, літ., , зупинити постачання газу по особовому рахунку НОМЕР_1 , який безпідставно, станом на сьогодні, обчислюється за ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати «Київську обласну ЕК» місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8-В, , зупинити постачання електроенергії по особовому рахунку НОМЕР_2 , за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вороньків, вулиця Дніпровська буд. 3-А до винесення рішення суду по справі.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 і визнання право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0098 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці) по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що відповідач по справі та особи які там проживають, чинять перешкоди позивачу у володінні та користуванні належним йому на підставі рішення Бориспільського суду майном, а саме 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва спірного домоволодіння. Зв`язку з відповідачем немає. Вся кореспонденція, відправлена за його місцем реєстрації повертається назад.

В будинку проживають невідомі особи, які замінили всі замки. Користуються будинком, ділянкою, моїм майном. Про це свідчать рахунки за використану електроенергію і газ за вище вказаною адресою. Із зазначеного вбачається, що відповідач ухиляється від врегулювання спору у добровільному порядку, обмеживши доступ позивача до вказаного нерухомого майна.

Необхідність застосування такого виду забезпечення позову обґрунтовує, тим що на даний час спірне майно перебуває на земельній ділянці, яка належить відповідачу, який обмежив доступ позивача до майна; відповідач без погодження з позивачем, та без отримання його дозволу на використання спільного сумісного майна, надав дозвіл на використання своєї земельної ділянки невідомим фізичним особам.

Відповідач переоформив на себе договір постачання електричної енергії. Домоволодіння підключено до газопостачання без права власності на будинок, а без цього взагалі неможливе оформлення договору поставки газу. Звернення позивача до ТОВ «Газорозподільні мережі України», щодо незаконного підключення будинку до газопостачання залишена без руху, оскільки я не є власником домоволодіння. Неприйняття заходів для забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач ухиляється від врегулювання спірного питання тим самим зношуючи майно, зменшуючи його вартість та піддаючи спірне майно ризику пошкодження чи загибелі, а також, маючи відповідну можливість створення на земельні ділянці іншого майна, ускладнюючи, таким чином можливості захисту моїх прав.

Також, зазначив, що у випадку настання пожежі, або будь якого іншого нещасного випадку, відсутня відповідальна особа на яку можна покласти збитки по цьому випадку. Викладене дає достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи вважає, що дана заява є безпідставною та до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень Верховного суду, що стосуються способу вирішення аналогічних питань, перевіряючи, зокрема: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суддя вважає, що у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення згаданого позову.

У той же час слід зазначити, що метою забезпечення позову за змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України є саме запобігання такому ускладненню чи унеможливленню виконання майбутнього рішення суду за наслідками розгляду справи, якщо є достатні підстави вважати, що у разі не вжиття відповідних заходів ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся буде ускладненим або неможливим.

Заява про забезпечення позову та додані до неї документи не містять доказів на підтвердження наявності вищезазначених обставин, оскільки усі надані позивачами докази стосуються надання послуг (електропостачання та газопостачання) до спірного будинку. В той же час предметом позову є визнання права власності на частину будинку та частину земельної ділянки, за вищезазначеною адресою. Також заява про забезпечення позову не містить мотивів з приводу того, яким чином не забезпечення позову унеможливить його виконання щодо визнання права власності на частину спірного будинку та на частину спірної земельної ділянки.

Крім того як зазначає сам позивач ухвалою судді Бориспільського міжрайонного суду Борцем Е.О. по справі №359/9681/19 провадження №2/359/70/2023 від 25.11.2019 року, був накладений арешт на земельну ділянку з забороною ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію за ним права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який зведений на вказаній земельній ділянці.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову, вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про визнання права власності на нерухоме майно і права власності на земельну ділянку. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову не відповідає меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно і права власності на земельну ділянку, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: Чирка С.С.