Справа № 127/3186/24
Провадження № 2/127/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

представника позивача - адвоката Мазуренко Л.О., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, за участі третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Першої вінницької державної нотаріальної контори, про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Вінницької міської ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що їй на праві приватної власності належить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Першої вінницької держаної нотаріальної контори 21 грудня 2012 року. Інша частка нерухомого майна належить ОСОБА_3 . 29 травня 2015 року вона та ОСОБА_3 на підставі рішення Вінницької міської ради від 29 травня 2015 року №2160 отримали безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 677 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за цією адресою, кадастровий номер :02:096:0247. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, однак за життя склав заповіт, яким заповідав все своє майно позивачці. 12 травня 2023 року остання отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . В оформленні частки земельної ділянки, яка розташована за цією адресою, постановою Першої вінницької державної нотаріальної контори № 16/02-31 від 04 січня 2024 року їй було відмовлено, оскільки ця земельна ділянка належала співвласникам на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного співвласника. Позивачка зазначає, що виділ відповідних часток в позасудовому порядку є неможливим. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду, а тому позивачка просила визначити, що частка померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0677 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:096:0247, становить , а також визначити в порядку спадкування за ОСОБА_2 право власності на частку вищевказаної земельної ділянки власником якої був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Першу вінницьку державну нотаріальну контору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа своїх пояснень не надала.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2024 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) витребувано з Першої вінницької державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог в частині визнання права власності на частку земельної ділянки та провадження у цій частині справи закрито.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Мазуренко Л. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідач Вінницької міської ради Сінкевич Л.О. в судовому засіданні при розгляді справи покладалася на думку суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надана заява про розгляд справи у відсутність їх представника, при розгляді справи покладаються на думку суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України стосовно права спільної сумісної власності на майно.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є власником частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 грудня 2012 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Надольською О. А., зареєстрованого в реєстрі за № 7-2097 (а.с.12).

Право власності на вказане майно зареєстроване за ОСОБА_5 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав від 29 квітня 2014 року №21127341 (а.с.13).

ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01 серпня 2016 року (а.с.9).

Інша частина цього житлового будинку належала ОСОБА_3 .

Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 677 кв.м., кадастровий номер :02:096:0247, яка була надана ОСОБА_3 та ОСОБА_5 безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджує копією витягу з рішення 64 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 29 травня 2015 року № 2160 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельних ділянок у власність» (а.с.20).

Право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , про що свідчать дані інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №57186396 від 12 квітня 2016 року та від 20 березня 2024 року (а.с.23, 70).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 травня 2022 року (а.с.10).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_5 , що підтверджується копією заповіту, складеного державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Онопенко Л. П. від 26 січня 2007 року (а.с.15).

12 травня 2023 року позивач по справі ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 12 травня 2023 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М. В., за реєстровим номером №2-1253 (а.с.17).

Разом з тим, постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М. В. від 04 січня 2024 року №16/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 0,0677 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:096:0247, належну ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не можна визначити склад спадкового майна, так як частки не визначені (а.с.19).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять й положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, посилається на рівність часток. При цьому судом не встановлено обставин, які вказували б протилежне.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості позивачу в повній мірі реалізувати свої права та розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно.

Оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності двох співвласників без визначення їх часток, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в праві власності на земельні ділянки становить 1/2.

При цьому не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшена або зменшена часток співвласників земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру частки в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки в розмірі по 1/2 підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368, 372 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 189, 263-265,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0677 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:096:0247, становить .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_3 ,код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ,

Перша вінницька державна нотаріальна контора, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7, .

Повний текст рішення складений 20.05.2024.

Суддя: