УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Отруби В. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом та призначено підготовче судове засідання.

24 листопада 2023 року до суду надійшов відзив, в якому міститься клопотання про закриття провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 , в межах якого введено процедуру реструктуризації боргів боржника, а також мораторій на задоволення вимог кредиторів. Крім того, ухвалою від 25 травня 2020 року Господарський суд м. Києва у вищевказаній справі визнав кредиторські вимоги ОСОБА_4 на суму 2 486 681,66 грн з віднесенням до другої черги задоволення, а також судові витрати кредитора у розмірі 3 842 грн судового збору.

Водночас, позовні вимоги за цим позовом є аналогічним вимогам, які вже визнанні Господарським судом м. Києва у справі про неплатоспроможність відповідача, а саме стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 09 серпня 2018 року в розмірі 2 486 681,66 грн.

Таким чином, враховуючи наявність вищевказаної ухвали та ухвали Господарського суду м. Києва про закриття провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 2 486 681,66 грн, що розглядалася в межах справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 , яка залишена судом апеляційної інстанції без змін, на думку сторони відповідача існують всі підстави для закриття провадження у даній справі.

26 грудня 2023 року представником позивача подано до суду заперечення на клопотання про закриття провадження, в яких зазначила, що суб`єктний склад (сторони), предмет та підстави позову у даній справі та у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 не є тотожними, а тому клопотання відповідача про закриття провадження у справі є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання сторони відповідача про закриття провадження, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього на свою користь заборгованості, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, в розмірі 4 276 924,98 грн за договором позики від 09 серпня 2018 року.

Судом встановлено, що 09 грудня 2019 року ухвало Господарського суду м. Києва у справі № 910/16249/19 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3

25 травня 2020 року ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 910/16249/19 ОСОБА_4 визнано кредитором ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 2 490 523,66 грн, з яких 3 842 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів та 2 486 681,66 грн - вимоги другої черги задоволення.

10 липня 2020 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики передано до Господарського суду міста Києва.

17 вересня 2020 року ухвалою Господарського суду м. Києва прийнято справу ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 2 486 681,66 грн до розгляду в межах справи № 910/16249/19 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27 січня 2021 року, яку постановою Північного апеляційного господарського суду від 03 червня 2021 року залишено без змін, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 2 486 681,66 грн, яку було передано Печерським районним судом міста Києва, на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України (судом встановлено обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу).

24 квітня 2023 року ухвалою Господарського суду м. Києва закрито провадження по справі № 910/16249/19 про неплатоспроможність ОСОБА_3 та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Крім того, 19 червня 2023 року Господарським судом м. Києва постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення заборгованості.

З викладеного судом встановлено, що в межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_3 спір щодо стягнення заборгованості за договором позики від 09 серпня 2018 року на користь ОСОБА_4 вирішеним по суті не був, відповідача не було визнано неплатоспроможним.

Таким чином, спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав по суті не вирішений, доказів протилежного відповідачем суду не надано, тому підстави для закриття провадження у відповідності до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України відсутні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 19, 255, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна