ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2822/23 Номер провадження 22-ц/814/1549/24Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро», в інтересах якого діє представник - адвокат Жевега Катерина Валеріївна, на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро» (далі - ТОВ «Дінеро», ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 07 березня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» () та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії/позики № AG2366009, в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за №L9207023, додатки та додаткові угоди до якого є його невід`ємними частинами та є обов`язковими для виконання їх сторонами.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні кошти), які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 24599,00 грн, у тому числі:13000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту (сума отриманого та неповернутого кредиту) за кредитним договором; 5099,00 грн - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами для початково зазначеної тривалості кредиту; 6500,00 грн - заборгованість за процентною ставкою в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням погасити наявну кредитну заборгованість. Як і попередні звернення, вимога позивача за №3780 від 16 серпня 2023 року щодо добровільного погашення заборгованості за кредитним договором позичальником задоволена не була, сума боргу за кредитним договором на момент звернення до суду залишається непогашеною.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «Дінеро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивачем подано позов після спливу строків позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі

З рішенням суду першої інстанції не погодилося ТОВ «Дінеро», яке в апеляційній скарзі просить рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дінеро» заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивач зауважує, що судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, місцевим судом не було застосовано норми, які підлягали застосуванню, а саме: частина п`ята статті 267 ЦК України, пункт 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким було доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України згідно із Законом № 540-IX від 30 березня 2020 року, а також пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким було доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, які стосуються у тому числі й інституту позовної давності.

Зауважено, що під час розгляду справи місцевим судом було допущено порушення основних засад судочинства, зокрема таких як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Узагальнені доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 24599,00 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що 07 березня 2020 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 за допомогою дистанційних засобів на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі позикодавця www.dinero.ua, було укладено договір кредитної лінії № AG 2366009, предметом якої є надання позичальнику позики в обумовленій сумі на умові строковості, зворотності та платності. Згідно спеціальних умов для короткострокового кредиту сума кредиту становить 13000,00 грн, штраф 50 %, процентна ставка, в день для початково зазначеної тривалості кредиту (підлягає оплаті до дати оплати) 1,31 %, процентна ставка в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту (починається з наступного дня після дати оплати) 1,5 %, дата повного погашення: 06 квітня 2020 року (а.с. 27).

Відповідно до пунктів 1.2, 2, 3, 4 спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії вони створені у тому випадку, коли позичальник прочитав, оцінив та прийняв правила, регламентують порядок надання фінансових послуг ТОВ «Дінеро», паспорт споживчого кредиту, загальні умови договору кредитної лінії та пропозицію кредитора щодо спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, що були надані позичальнику через особистий кабінет на порталі; включають терміни, які визначаються та регулюються загальними умовами договору кредитної лінії; є невід`ємною частиною договору кредитної лінії та виконуватимуться сторонами відповідно до загальних умов договору кредитної лінії; укладаються дистанційно та мають юридичну силу без будь-якого підпису на папері.

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 15 вересня 2023 року відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 24599,00 грн: 13000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5099,00 грн - заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості; 6500,00 грн - заборгованість за процентною ставкою в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту (а.с. 28-48).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених ЦК України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, позивачем на підтвердження виникнення кредитних зобов`язань між сторонами справи до місцевого суду було надано: загальні умови договору кредитної лінії (а.с. 21-24); паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с. 25-26); спеціальні умови для короткострокового кредиту, договору кредитної лінії № AG 2366009 (а.с. 27).

З метою підтвердження узгодження та підписання вище зазначених документів відповідачем, ТОВ «Дінеро» надало до суду першої інстанції: витяг з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, з якого вбачається, що договір № AG 2366009 підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора (otp) UC5M39 (а.с. 53); довідку про ідентифікацію, в якій зазначено, що договір № AG 2366009 прийнято та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме UC5M39 (а.с. 54).

Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд був зобов`язаний власні процесуальні дії належним чином обґрунтувати (мотивувати), враховуючи при цьому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмінно мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обставини вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є вірогідним, а є обов`язковим за таких обставин та за таких умов.

Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Колегія суддів зауважує, що надані позивачем докази укладення між сторонами справи кредитного договору не містять підпису відповідача, у тому числі й одноразового ідентифікатора (otp) UC5M39, а лише містять напис: «електронний підпис» в графі «позичальник» без ідентифікуючих даних, що в свою чергу позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення ОСОБА_1 саме з тими документами, які були надані ТОВ «Дінеро» до суду.

Також позивачем не надано доказів видачі відповідачу спірних кредитних коштів у сумі 13 000,00 грн, а саме первинних бухгалтерських документів (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше). Крім того, відомості ТОВ «Дінеро» про перерахунок спірних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 не береться судом до уваги, адже приналежність останнього рахунку відповідачу неможливо встановити (а.с. 52, 58, 59).

Відтак, колегія суддів вважає, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити факт як виникнення кредитних зобов`язань між сторонами справи, так і отримання відповідачем кредитних коштів, тому поданий ТОВ «Дінеро» позов не підлягає задоволенню.

Щодо застосування строку позовної давності

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Дінеро» зауважує, що судом першої інстанції помилково застосовано наслідки спливу позовної давності, оскільки не було взято до уваги «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності з прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України (пункт 12) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину , згідно із Законом № 540-IX від 30 березня 2020 року. На всій території України з 1 липня 2023 року скасований карантин, який був встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Пунктом 19 передбачено, що згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами особи, яка подала апеляційну скаргу, що трьох річний строк позовної давності позивачем, який звернувся до суду з позовом у жовтні 2023 року не пропущений.

Однак, слід наголосити, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факту виникнення кредитних правовідносин між сторонами справи, а також отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, то колегія суддів вважає за потрібне відмовити у задоволенні позовних вимог з інших підстав, змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, а в іншій частині рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції змінює судове рішення в частині мотивів, не скасовуючи рішення суду, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро», в інтересах якого діє представник - адвокат Жевега Катерина Валеріївна задовольнити частково.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року в резолютивній частині щодо відмови у задоволенні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 березня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.В. Чумак