Провадження №2/522/1751/24
13 травня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі судового засідання Байчура А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
16 листопада представник позивача звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОМР про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його тривалістю два календарних місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування позову зазначив, що його мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 111/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , в якій мати була зареєстрована та постійно проживала. Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
В установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення права на спадщину після смерті матері та переліку документів, необхідних для такого оформлення, однак заява про прийняття спадщини нотаріусом оформлена не була через те, що не працював спадковий реєстр та інші реєстри, зокрема, реєстр речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з воєнним станом, введеним на території України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2023 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Учасники справи в судове засідання, призначене на 13.05.2024 року, не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду 13.05.2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 грудня 1985 року, актовий запис № 1886, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15 березня 2022 року, актовий запис № 3362.
Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 111/1000 часток квартири АДРЕСА_1 . Ця частка квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. 25.11.2011 року, реєстровий № 3-1560. Право власності зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 05.12.2011 року, номер запису 331 в книзі 782пр-159, реєстраційний номер 6407242.
Позивач з квітня 2022 року по 10 травня 2022 року, тобто в установлений законом строк, звертався до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лавренко Лілії Анатоліївни, з приводу оформлення права на спадщину після смерті матері та переліку документів, необхідних для такого оформлення.
Інженером з інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_3 , 22 квітня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , що свідчить про своєчасну підготовку позивачем документів для оформлення спадщини.
Однак, нотаріусом було роз`яснено, що у зв`язку з воєнним станом, введеним на території України, спадковий реєстр не функціонує, не працюють також інші реєстри, зокрема, реєстр речових прав на нерухоме майно, тому немає можливості оформити заяву про прийняття спадщини. При цьому, було пояснено, що доступ до спадкового реєстру необхідний для перевірки наявності або відсутності раніше заведеної спадкової справи, наявності чи відсутності спадкового договору чи заповіту.
У подальшому, 20 травня 2022 року, позивач виїхав з території України за кордон та з 12.06.2022 року по теперішній час працює на морському судні у складі екіпажу судна, що підтверджується відповідними штампами та відмітками у паспорті моряка та закордонному паспорті.
Перебуваючи в порту міста Малага, Королівство Іспанія, позивач звернувся до Консульства України з питання оформлення заяви про прийняття спадщини.
Консулом Консульства України в Малазі, ОСОБА_4 , 14.09.2023 року було посвідчено заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказану заяву було відправлено кур`єрською службою на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шевиріної Алли Олексіївни.
Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шевиріної А.О. від 07.11.2023 року за вих. № 316/02-14 повідомлено про пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку.
Ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини статті 1220, 1222, 1270 ЦК України.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини частина перша статті 1269 ЦК України.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Правовідносини, які виникли з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України.
При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.06.2018 по справі № 592/9058/17- ц.
Позивач у встановлений законом строк, з квітня 2022 року по 10 травня 2022 року, звертався до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лавренко Л. А. Нотаріусом не було оформлено заяву про прийняття спадщини через те, що у зв`язку з воєнним станом, введеним на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, спадковий реєстр, на час звернення, не функціонував не працювали також інші реєстри, зокрема, реєстр нерухомого майна.
Однак, відповідно до п. 2.1.,2.2.,2.5. глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в умовах воєнного або надзвичайного стану нотаріус зобов`язаний був завести спадкову справу і без використання спадкового реєстру, якщо на певній території доступ до нього обмежений. При цьому, після відновлення функціонування такого реєстру нотаріус протягом п`яти робочих днів мав здійснити всі необхідні перевірки.
У зв`язку із тим, що нотаріусом не було дотримано вимог вказаного Порядку, позивач не зміг реалізувати свій намір прийняти спадщину після померлої матері. У подальшому, 20.05.2022 року ОСОБА_1 виїхав з території України за кордон та з 12.06.2022 року по час розгляду судом справи, перебуває у рейсі на морському судні у складі екіпажу судна. Постановою від 13 березня 2020 року по справі № 314/2550/17 Верховний Суд вніс до переліку поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини складні умови праці спадкоємців, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з тих підстав, що позивач є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження, довів поважність причини пропуску встановленого в законі строку для подання заяви про прийняття спадщини. Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст. 1272 ч. 3 ЦК України.
З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці. Керуючись ст.ст. 10, 15-16, 319, 321, 328, 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 191, 210, 211, 223, 241, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його тривалістю два календарних місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю. Б. Свячена

13.05.24