Справа № 204/3370/21
Провадження № 2-др/204/18/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на частину квартири, -

В С Т А Н О В И В :

8 лютого 2024 року до суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на частину квартири, яким стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 25 020 грн. 60 коп.

В обґрунтування вимог зазначає, що в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 204/3370/21. Судові витрати складаються з судового збору, сплаченого ОСОБА_3 у розмірі 10 820 грн. 15 коп. та витрат на правову допомогу надану адвокатом Шпаком В.І. протягом часу з 11.05.2021 року по 15.02.2022 року. В таблиці об`єму виконаних правових робіт адвокатом Шпаком В.І. наведений перелік письмових звернень адвоката Шпака В.І. до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з 11.05.2021 року по 15.02.2022 року та перелік робіт по підготовці позовної заяви та відзиву на зустрічний позов, а також об`єм підготовчої роботи по здобуттю письмових доказів як по первинному позову так і по зустрічному позову. Загальна сума витрат становить 43 500 гривень. Згідно з заявою про припинення надання правової допомоги від 14 липня 2022 року ОСОБА_3 поніс витрати, які дорівнювали 500 доларів США, що гідно з офіційним курсом НБУ становить 14 200 грн. 45 коп. Таким чином, позивач поніс судові витрати у розмірі 25 020 грн. 60 коп.

Вивчивши заяву про винесення додаткового рішення та матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи, що 8 лютого 2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на частину квартири, було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково: у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; у задоволені решти позовних вимог відмовлено. Також, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 516 грн. 31 коп., а судовий збір сплачений ОСОБА_3 за подачу позову у розмірі 6 028 грн. 08 коп., квитанція № 73898 від 24 червня 2021 року, повернуто частково ОСОБА_3 у розмірі 5 483 грн. 63 коп.

Таким чином, судом при ухваленні рішення, було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині сплаченого судового збору, а тому вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення з відповідачки судового збору в розмірі 10 820 грн. 15 коп., не може бути заявлена повторно, а отже й додаткове рішення з цього приводу не може бути ухвалене.

Що стосується вимоги позивача щодо ухвалення додаткового рішення, яким необхідно стягнути з відповідачки за первісним позовом витрат на правову допомогу в розмірі 14 200 грн. 45 коп., то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй Постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Проте, всупереч зазначених норм законодавства, позивачем не було надано суду договору про надання правової допомоги, детального розрахунку із зазначенням виду послуги, часу, необхідного для її виконання та вартості послуги, акту виконаних робіт та наданих послуг, документів, що підтверджують оплату гонорару чи інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, які були б оформлені у встановленому законом порядку (тобто платіжне доручення з відміткою банку, або інший банківський документ).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення суду, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання квартири особистою приватною власністю та визнання права власності на частину квартири відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська