Справа № 716/427/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

20.03.2024 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

27.02.2024 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягувати із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Заяву подано з дотриманням правил підсудності, встановлених приписами ч.1 ст. 27, ч. 1 ст. 162 ЦПК України.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

В свою чергу, стаття 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Однак, як вбачається із змісту поданої заяви заявниця просить видати судовий наказ про стягнення з платника аліментів 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, що суперечить приписам ч. 1 ст. 161 ЦПК України та є підставою для відмови у видачі судового наказу, передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Так, приписами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, враховуючи, що заявницею заявлено вимогу, яка не відповідає положенням статті 161 ЦПК України, суд, у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 27, 162, 165,166 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали: 20.03.2024.

Суддя Стрілець Я.С.