Номер провадження: 22-ц/813/758/24
Справа № 502/329/21
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
22.04.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 ,
на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 08 лютого 2022 року,
про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документу, у справі за позовом ПАТ КБ Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У березні 2021 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у справі за позовом ПАТ КБ Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначило, що 29.02.2012 року Кілійський районний суд Одеської області ухвалив рішення по справі № 2-3452/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05/12/2006/840-К/533 від 12.12.2006 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра».
На виконання вказаного рішення, видано виконавчі листи. Щодо боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження № 33758460, 52591856, 33757122 в Кілійському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Щодо боржника ОСОБА_3 виконавче провадження № 49914608 відкрито в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 05/12/2006/840-к/533 від 12.12.2006 року.
20.08.2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп», укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника та зобов`язання передбачені вищезазначеним кредитним договором, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
Заявник зазначає, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , виконавче провадження № 49914608 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 завершено в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, оригінали виконавчих листів щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на примусовому виконанні не перебувають.
Заявник зазначає, що оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується актом ПАТ «КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимоги. Оригінали виконавчих листів у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.
З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, його діяльність припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Наразі місцезнаходження виконавчих листів заявнику невідоме та можливість їх встановлення відсутня.
Відсутність виконавчих листів підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ «Надра» про втрату виконавчих листів.
Заявник вважає, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора.
У зв`язку з запровадженням процедури ліквідації попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.
ТОВ «Фінанс Проперті Групп» просило суд замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп»; видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Кілійський районний суд Одеської області ухвалою від 08 лютого 2022 року заяву ТОВ Фінанс Проперті Групп задовольнив. Видав дублікат виконавчого листа № 2-3452/11 по справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поновив строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3452/11 по справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Замінив стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ Фінанс Проперті Групп у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 08 лютого 2022 року та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано оцінки обставинам відкриття виконавчих проваджень, їх завершення, обставинам переривання строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. З матеріалів справи неможливо встановити дату втрати виконавчих документів, дату спливу строку пред`явлення їх до виконання. Обставини віднесення первісного кредитора до неплатоспроможних та здійснення процедури ліквідації банку, скаржник не вважає поважною підставою для поновлення строку, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб уповноважений в силу закону вживати заходи для забезпечення збереження активів банку в тому числі і повноважень щодо стягнення простроченої заборгованості.
Поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій справі скаржник вважає безпідставним, оскільки це порушуватиме принцип правової визначеності.
Також скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки ОСОБА_1 та його представник не були повідомлені про судове засідання, призначене на 20.12.2021 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022 року цивільну справу розподілено колегії суддів: головуючий суддя Цюра Т.В., судді: Сегеда С.М., Комлева О.С.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 25.02.2022 року відкрив апеляційне провадження, роз`яснив право на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Рішенням № 763/0/15-23 від 01 серпня 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_4 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 року в цій справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А. у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_4

18.03.2024 року за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд від ТОВ Фінанс Проперті Групп надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 22.04.2024 року вказаний відзив залишив без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 14 ЦПК України Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

З відомостей з АСДС «Д-3» вбачається, що ТОВ Фінанс Проперті Групп має зареєстрований особистий кабінет в підсистемі (модулі) ЄСІТС Електронний суд, тому у відповідності до положень ст. 14 ЦПК України та Положення про ЄСІТС спілкування здійснюється в електронній формі.

Представник ТОВ Фінанс Проперті Групп копію апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження отримав в особистому кабінеті Електронного суду 21.02.2024 року о 12:40:29 годині, що підтверджується довідками.

Враховуючи викладене, останнім днем для подання відзиву, з урахуванням положень ст. 124 та ч. 6 ст. 272 ЦПК України було 04.03.2024 року.

З відзивом на апеляційну скаргу ТОВ Фінанс Проперті Групп звернулось 18.03.2024 року.

Отже відзив подано з порушенням встановленого процесуального строку.

Відповідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Апеляційний суд зазначає, що як прохальна частина відзиву, так і його зміст не містять клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Окремого клопотання про поновлення строку до відзиву також не додано, враховуючи викладене відзив підлягає залишенню без розгляду.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник ТОВ Фінанс Проперті Групп, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що боржником ОСОБА_3 ухвала суду у встановленому законом порядку не оскаржується, а боржником ОСОБА_1 , не надано суду доказів наявності повноважень стосовно права оскарження ухвали суду і в частині боржника ОСОБА_3 , тому ухвала суду в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа, заміни сторони виконавчого провадження, видачі дубліката виконавчого документу щодо ОСОБА_3 не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними. Оскільки стягувачем оригінали виконавчих листів втрачені, суд першої інстанції вважав за можливе заяву задовольнити, оскільки рішення суду залишається невиконаним.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.02.2012 року у справі № 2-3452/11, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» прострочену станом на 28.07.2011 року заборгованість, яка в еквіваленті становить 124769,04 гривень, яка складається з: 63187,07 гривень, заборгованість за кредитом; 22041,89 гривень, заборгованість за процентами; 8412,75 гривень комісійних платежів; 23588,26 гривень пені за порушення строку сплати ануітентного платежу; 7556,07 гривень штрафу. Стягнуто з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1248 гривень та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, всього 1368 гривень.

Кілійським районним судом Одеської області за заявою ПАТ «КБ «Надра» від 28.03.2012 року видано виконавчі листи по справі № 2-3452/11.

В матеріалах справи міститься виконавчий лист, виданий Кілійським районним судом Одеської області 29.02.2012 року у справі № 2-3452/110 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» судового збору у розмірі 1248 грн та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. У виконавчому листі мається відмітка про те, що виконавче провадження згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено 27.06.2013 року.

26.06.2013 року головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Бориспільського міжрайонного управління юстиції Прус О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 36409460, якою виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3452, виданого Кілійським районним судом Одеської області 29.02.2012 року закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2016 року державним виконавцем відділу ДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50010259 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3452/11, виданого 10.04.2012 року Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 124796,04 грн.

03.02.2016 року державним виконавцем відділу ДВС Кілійського РУЮ Одеської області винесено постанову про арешт майна боржника у ВП № 50010259 .

Постановою державного виконавця відділу ДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.06.2016 року у ВП № 50010259 виконавчий лист № 2-3452/11, виданий Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра 124796,04 грн повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу.Роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання у строк до 24.06.2017 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У частині 5 статті 47 вказаного Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 27.08.2018 року по справі № 2-3452/11, визнано неправомірною постанову державного виконавця відділу ДВС Кілійського районного управління юстиції Одеської області Бурлаченко О.В. від 03.02.2016 року про арешт коштів боржника, вчинений в межах виконавчого провадження № 50010259, - в частині накладення арешту на кошти, зобов`язано Кілійський районний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , вчинений в межах виконавчого провадження № 50010259, зобов`язано Кілійський районний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області повідомити у встановленому чинним законодавством порядку Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування арешту коштів боржника ОСОБА_1 , вчиненого в межах виконавчого провадження № 50010259.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у березні 2021 року, як на підставу поважності пропуску строку, заявник посилається на акт ПАТ КБ «Надра», запровадження в банку процедури ліквідації, якою припинено основну діяльність банку, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

Виконавчі документи повинні бути пред`явлені до виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів.

Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо вона унеможливлює або ускладнює можливість вчинення певних процесуальних дій у визначений законом або судом строк, якщо вона виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила цей строк, та якщо виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12 (провадження № 61-18649св21).

На час видачі виконавчого листа у цій справі (10 квітня 2012 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, у статті 22 якого передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Аналіз положень пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що цей нормативно-правовий акт підлягає застосуванню тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності вказаним законом. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Зазначений правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 752/20752/17.

Згідно статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання, протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Апеляційним судом встановлено, що виконавчий лист № 2-3452/11, перебував на примусовому виконанні з 02.02.2016 року по 24.06.2016 року та повернутий у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення.

Зазначені обставини свідчать про те, що строк пред`явлення виконавчого листа № 2-3452/11, виданого Кілійським районним судом Одеської області перервано, новий строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання обчислюється з 25.06.2016 року, отже річний строк на час набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження», який набув чинності 05 жовтня 2016 року, не сплинув, тому строк пред`явлення виконавчого листа у вказаній справі встановлено до 25.06.2019.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази направлення стягувачу як постанови державного виконавця відділу ДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.06.2016 року, так і виконавчого листа, виданого на виконання рішення Кілійського районного суду Одеської області від 29.02.2012 року у справі № 2-3452/11.

Не містять таких доказі і відомості про виконавче провадження № 50010259, які розміщені на сайті «Автоматизована система виконавчого провадження».

Для з`ясування обставин щодо місцезнаходження виконавчого листа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» зверталося до відділу ДВС Кілійського РУЮ Одеської області.

Скаржником доказів на спростування вказаних обставин суду не надано.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-3452/11, виданого Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра 124796,04 грн до виконання.

Щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Із системного аналізу значної норми права вбачається, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Отже, суди беруть до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10 висловлено правову позицію про те, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Судом встановлено, що 04.08.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належну банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям цього права на умовах цього договору. Відповідно до п. 2 договору, серед іншого вказано, що розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору.

Згідно додатку № 1 до договору № GL48N718070_A_3 від 04.08.2020 року під № 4291 міститься запис про боржника ОСОБА_1 за договором 05/12/2006/840-К/533 від 12.12.2006 року.

23.06.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено попередній договір купівлі-продажу прав вимоги № 1806 за умовами якого продавець зобов`язується передати покупцю за плату право вимоги, а покупець зобов`язується прийняти право вимоги та сплатити продавцю грошові кошти у визначеному порядку та розмірі.

20.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір № GL48N718070_A102, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., зареєстровано в реєстрі за № 1850, за умовами якого первісний кредитор/первісний заставодержатель відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку з набуттям прав на умовах цього договору зазначених у додатку № 1, додатку № 2, додатку № 3 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та інших осіб.

Пунктом 2.1.1 договору № GL48N718070_A102 передбачено, що право вимоги відступається (передається) в розмірі заборгованості боржника перед первісним кредитором.

Право вимоги переходить до нового кредитора з дня укладення цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та зобов`язань боржника (п. 2.1.3 договору).

Згідно до додатку № 1 до договору № GL48N718070_A102 від 20.08.2020 року, встановлено, що під № 4291 міститься запис про боржника ОСОБА_1 за договором № 05/12/2006/840-К/533 від 12.12.2006 року.

Положеннями п. 3.1 договору визначено домовленість сторін, що ціна договору складає 25931905,60 грн.

На підтвердження здійснення оплати за договором № GL48N718070_A102 від 20.08.2020 року, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» до суду надало платіжне доручення № 154 від 21.08.2020 року, платіжне доручення № 153 від 20.08.2020 року, платіжне доручення № 141 від 06.08.2020 року, платіжне доручення № 105 від 23.06.2020 року, платіжне доручення № 106 від 24.06.2020 року, платіжне доручення 130 від 24.07.2020 року, платіжне доручення № 131 від 24.07.2020 року, платіжне доручення № 144 від 13.08.2020 року, платіжне доручення № 134 від 31.07.2020 року.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ТОВ «Фінанс Проперті Групп» набуло всіх прав за зобов`язанням ОСОБА_1 , які виникли за кредитним договором № 05/12/2006/840-К/533 від 12.12.2006 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» у справі № 2-3452/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з огляду на набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» права вимоги до боржника.

Щодо видачі дублікатів виконавчих листів.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлений у пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Відповідно до довідки Кілійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 12.04.2018 року у відділі відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 .

Відомостей про наявність відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3452/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 12.12.2006 року на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області, Автоматизована система виконавчого провадження не містить.

З акту про втрату виконавчих листів, складеного уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ КБ «КБ «Надра» вбачається, що між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року № GL48N718070_A_1, за яким банком відступлено права вимоги за кредитними договорами згідно додатків. Всі документи по претензійно-позовній роботі а стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «Надра», передано до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» при укладенні договору про відступлення прав вимоги за актом приймання передачі оригіналів документів до вищезазначених договорів. Всі інші виконавчі документи були втрачені під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» у зв`язку зі зміною керівництва банку, закриттям територіальних відділень банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали супровід кредитних справ. Таким чином, у ПАТ «КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» кредитними договорами. Інформацією про їх місцезнаходження Банк не володіє.

З інформації, розміщеної на сайті «Автоматизована система виконавчого провадження», по виконавчому провадженню № 50010259 встановити коли повернутий державним виконавцем виконавчий лист № 2-3452/11 стягувачу не вбачається можливим.

Зазначені обставини свідчать про те, що заявник довів факт втрати оригіналу виконавчого листа № 2-3452/11.

Суд першої інстанції, установивши, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з поважних причин, виконавчий лист № 2-3452/11 втрачено, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 .

Посилання скаржника на те, що заява про заміну сторони, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку, подана у порушення вимог ст. 183 ЦПК України, а саме не направлялася ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до заяви про заміну сторони, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку додано опис вкладення цінного листа ПАТ «Урпошта» про відправлення вказаної заяви учасникам провадження, в тому числі ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . На описі міститься підпис відправника та працівника поштового зв`язку і відбиток календарного штемпеля 26.02.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже ТОВ «Фінанс Проперті Групп» заява про заміну сторони, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку подана з додержання вимог частини другої статті 183 ЦПК України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до розгляду заяву.

Посилання на те, що скаржник та його представник були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні, у зв`язку з неповідомленням, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять підтвердження того, що судова повістка про призначення розгляду справи на 08 лютого 2022 року, направлялася на адресу ОСОБА_1 , яка зазначалася його представником ОСОБА_2 у запереченнях на заяву про заміну сторони, однак повернулася до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно з вимогами частини восьмої статті 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судових засідань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якого діє, ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 08 лютого 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов