Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/677/24

Провадження № 2/126/483/2024

"13" травня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з тих підстав, що як стверджує ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Завітне Бершадського (тепер Гайсинського) району Вінницької області померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Сторони по справі є дітьми померлої ОСОБА_3 і спадкоємцями першої черги за законом.

Нещодавно позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 при житті вчинила розпорядження на випадок своєї смерті: заповівши йому усе своє майно, що підтверджується копією заповіту від 13.09.2016 року посвідченого посадовою особою Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Внаслідок вищезазначеного він, маючи намір прийняти і оформити спадкове майно належним чином, звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/13 від 15.01.2024 року. Крім того, перешкодою для оформлення спадщини стало відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують родинні відносини між позивачем та його померлою матір`ю ОСОБА_3 , оскільки в свідоцтві про народження позивача, у графі «мати» вказано - « ОСОБА_4 », тоді як в свідоцтві про смерть його матері вказано як « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ..

Підтвердження факту родинних відносин між позивачем та його померлою матір`ю необхідне для одержання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Також позивачу, який проживав за межами Гайсинського (бувшого Бершадського) району з 1996 року і рідко бував на Батьківщині, не було відомо про наявність вищезазначеного заповіту, і лише в 2023 році, при розбірці мотлоху у батьківській хаті він знайшов вищезазначений заповіт. Ця обставина дає підстави вважати, що він з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 ..

Просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити ОСОБА_1 , як спадкоємцю за заповітом, додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Мандзій Н.К. надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала. Справу просила слухати у її відсутність та відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона позов визнала, просила розглянути справу без її участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Завітне Бершадського (тепер Гайсинського) району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджую копією свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно - цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Сторони по справі є дітьми померлої ОСОБА_3 і спадкоємцями першої черги за законом, що підтверджується довідкою № 196 від 6.03.2023 року виданою Джулинською сільською радою Гайсинського району Вінницької області.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та його померлою матір`ю ОСОБА_3 крім свідоцтва про народження позивача підтверджується копією виписки з погосподарської книги за 1961-1963 рр., з якої вбачається, що батьками позивача та відповідача є ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент народження позивача його мати була вдовою, і носила прізвище від першого шлюбу ОСОБА_7 . Але, станом на 1961 рік відсутні будь - які архівні відомості, що можуть підтвердити факт одруження громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; витягом наданим ДРАЦС про державну реєстрацію народження громадянки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Шляхова Бершадського району Вінницької області (за № 0 від 3.02.2024 року); довідками № 196 від 6.03.2023 року, № 39 від 15.01.2024 року виданими Джулинською сільською радою Гайсинського району Вінницької області, з яких вбачається, що ОСОБА_3 є рідною матір`ю ОСОБА_1 .. Вказаний факт не оспорюється відповідачкою.

Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною 2 ст. 315 цього ж Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України та роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Підтвердження факту родинних відносин між позивачем та його померлою матір`ю необхідне йому для оформлення спадщини за законом.

Надані докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт, встановлення якого просить позивач. Отже, позов в частині встановлення факту родинних відносин є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 при житті вчинила розпорядження на випадок своєї смерті: заповівши ОСОБА_1 усе своє майно, що підтверджується копією заповіту від 13.09.2016 року посвідченого посадовою особою Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Внаслідок вищезазначеного позивач, маючи намір прийняти і оформити спадкове майно належним чином, звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/13 від 15.01.2024 року.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач зазначає, що оскільки проживав за межами Гайсинського (бувшого Бершадського) району з 1996 року і рідко бував на Батьківщині, йому не було відомо про наявність заповіту вчиненого на його користь, і лише в 2023 році, йому стало відомо про даний факт.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 1 січня 2004 року.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

На сьогоднішній день у позивача відсутній інший спосіб реалізувати своє право на спадщину крім судового. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною, оскільки усталена практика Європейського суду з прав людини вказує на недопустимість порушення права на вільне володіння майном закріпленим у Протоколі № 1.

Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України.

На підставі ст.ст. 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 , як спадкоємцю за заповітом, додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визначений строк обраховувати з дати набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь