Справа№591/56/24
Провадження №2/592/854/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2023 по справі №592/7534/23 та стягувати з нього на утримання доньки ОСОБА_3 1 / 6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що має двох дітей від різних шлюбів. Рішенням суду від 28.07.2020 з нього стягнуто на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідної віку. Зазначеним судовим наказом від 20.09.2023 також з нього стягнуто на утримання другої дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач вважає, що має право на зменшення розміру аліментів адже його матеріальне становище погіршилося оскільки має сплачувати на утримання службового житла. Відповідний позов до іншої відповідачки він подав до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Відповідачка відзив не подавала, натомість подала заяву у якій погодилася з заявленим позовом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 05.01.2024 справу передано до розгляду Ковпаківському районному суду м.Суми за зареєстрованим місцем проживання відповідачки АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.01.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Судовий розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 26.03.2024.

Ухвалою суду від 26.03.2024 судом постановлено ухвалу якою призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

22.04.2024 підготовче провадження у справі закрито.

В судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суду не повідомляли.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Поряд з цим підстав визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи немає.

Відтак суд ухвалив розглядати справи за відсутності учасників розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що 28.07.2020 Роменським міськрайонним судом Сумської області ухвалено рішення у справі №585/1256/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. Рішенням позов задоволено та вирішено збільшити розмір аліментів й стягувати з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

20.09.2023 Роменським міськрайонним суду Сумської області виданий судовий наказ у справі № 591/7534/23 за заявою ОСОБА_2 . Судовим наказом стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 29.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому наказі зазначено, що ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2 , тобто за адресою за якою позивач у цій справі має зареєстроване місце проживання з 11.06.2020, що підтверджується довідкою №14.03-08/280557 від 05.01.2004. Таке місце проживання позивач зазначив у позовній заяві у цій справі. Натомість у наказі адреса боржника, позивача по цій справі, зазначено в АДРЕСА_3 .

Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.09.2022 у справі №592/2126/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, місце проживання сторін по справі знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

10.06.2020 на ім`я позивача виданий ордер на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . До членів сім`ї наймача включено дружину ОСОБА_2 та дочку ОСОБА_3 ..

Такі спів падіння адрес позивача та відповідачки у цій справі викликають сумніви у добросовісності сторін та вказують на ризики створення штучних умов для зміни розміру аліментів на утримання старшої дочки. Проте під час розгляду позивач не надав ґрунтованих пояснень щоб усунути ці сумніви.

Згідно довідки ТСЦ ВМС №5946 від 17.10.2020 №21/18/5946 3457 за позивачем не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем не зареєстровано нерухомого майна.

Згідно довідки Сумської обласної прокуратури від 25.09.2023 №21-349 вих. 23 вбачається, що з позивача стягнуті аліменти за період січня - серпня 2023 року у розмірі 25 % на користь ОСОБА_5 .

Згідно довідки Сумської обласної прокуратури від 04.03.2024 №21-87 вих. 24 вбачається, що з позивача стягнуті аліменти за січень, лютий 2024 року у розмірі 25 % на користь ОСОБА_5 та 25 % на користь ОСОБА_2 ..

З довідок також вбачається, що у період після видачі зазначеного судового наказу заробітна плата позивача не зменшувалася.

12.02.2024 Роменським міськрайонним судом Сумської області ухвалено рішення у справі №585/4192/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 до про зменшення розміру аліментів. Рішенням позов задоволено та вирішено зменшити розмір аліментів які стягуються рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2020 по справі №585/1256/20 та стягувати з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 / 6 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При ухваленні рішення суд врахував, що судовим наказом у справі № 591/7534/23 з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно.

Докази відхилені судом та мотиви відхилення

Позивач подав суду зображення про нібито оплату послуг за адресою АДРЕСА_2 за жовтень 2023 року.

Проте згідно з Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, фізичні особи мають розраховуватися з суб`єктами господарювання шляхом переказу котів з рахунку або у касу про що видається відповідні розрахункові документи, квитанції тощо. Відповідно на підтвердження сплати комунальних послуг позивач мав подати відповідні квитанції про оплату.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак подане зображення є неналежними доказами оплати комунальних послуг, а тому на підставі ч. 2 ст. 78 ЦПК України відхилені судом.

Зміст спірних правовідносин

З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст. 192 СК України.

При цьому слід зазначити, що при вирішення спору суд виходить з наступного.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України передбачено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У силу ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміст ст.ст. 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є незмінним.

Виходячи із наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає матеріальний і сімейний стан, погіршення чи поліпшення здоров`я як платника аліментів, так і стягувача.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22.

Аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 691/926/20.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звернувшись з позовом позивач зазначив дві підстави для зменшення розміру аліментів, наявність на утриманні іншої дитини та необхідність сплачувати комунальні послуги. При цьому позивач просив зменшити розмір аліментів стягнутих судовим наказом від 20.09.2023.

З наданих позивачем доказів вбачається, що після видачі судового наказу від 20.09.2023 матеріальне становище позивача не змінювалося. Після судового рішення заробітна плата позивача залишилася на одному рівні. Власних транспортних засобів чи нерухомості позивач не мав. Єдине з січня 2024 року з позивача стали стягуватися аліменти на утримання меншої дочки. Під час розгляду цієї справи розмір аліментів на утримання старшої дочки зменшився, що вказує на певне поліпшення матеріального становища позивача, адже він став менше сплачувати аліментів.

З наведеного в цілому вбачається, що на порушення ст.ст. 12, 77-81 ЦПК України позивач не надав належних, допустимих й достатніх доказів у обґрунтування позову, а саме не навів підстав для зменшення розміру стягнення аліментів. Позивач не довів, що його матеріальне становище змінилося так, щоб були законні підстави для зменшення розміру аліментів.

Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю та не приймати визнання позову відповідачкою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )про зміну розміру стягнення аліментів.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.05.2024.

Суддя В.Г. Костенко