Справа № 591/890/24
Провадження № 2/591/141/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/890/24 за позовом ОСОБА_1 до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 25 січня 2024 року звернувся до суду з позовом до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якому просить визнати протиправними дії відповідача, які позбавили людину її права користуватися своїм майном, не визнали право людини на визнання її творцем об`єкта права інтелектуальної власності; зобов`язати відповідача відновити порушене право людини, користувача персони ОСОБА_1 , користуватися своїм майном для забезпечення своєї життєдіяльності; зобов`язати компенсувати людині, через громадянина ОСОБА_1 , завдану моральну шкоду в сумі 500000 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 січня 2024 року діями невідомих осіб шляхом незаконного проникнення до житла людини за адресою: АДРЕСА_1 було порушено право людини на недоторканість житла (ст. 30 Конституції України), а також порушено основний принцип чинного законодавства України верховенства права. Вказує, що керівництво Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було повідомлено про те, що він, як людина матеріального світу, наділено розумом, совістю, живе по відношенню до інших в дусі братерства та в межах чинного законодавства України. Зазначає, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава являється боржником перед людиною-кредитором, тому вона і відповідає за своєю діяльністю перед людиною, а людина, її права і свободи є найвищою цінністю та визначає зміст і спрямовує напрямок діяльності держави. Відтак, замість того, щоб орендарі газотранспортної і розподільчої системи сплачували власникам-громадянам кошти за оренду їхньої газотранспортної системи, вони навпаки вимагають від них кошти, примушуючи до правочинів, які у відповідності до п. 2 ст. 228 ЦК України являються нікчемними. Вважає, що керівництво Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» порушило основний принцип чинного законодавства України це верховенство права, що кваліфікується як невизнання конституційного ладу в Україні, та своїми протиправними діями завдало моральну шкоду людині, користувачу персони ОСОБА_1 в сумі 500000 грн.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позову. З 01 жовтня 2023 року Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює господарську діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми. Договір розподілу природного газу є договором приєднання. 19 січня 2024 року на номер аварійно-диспетчерської служби Сумської філії «ТОВ «Газорозподільні мережі України» о 10 год. 50 хв. звернувся заявник Тапілін з приводу наявного запаху газу поряд з будинком за адресою в АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим була оформлена заявка за № 196 та на місце події був направлений бригаду аварійної служби. При приїзду бригади аварійної служби за вказаною адресою майстром було встановлено наявність витоку газу на крані вводу. У зв`язку з чим з метою уникнення заподіяння шкоди здоров`ю або життю людей та спричинення пошкодження чи знищення майна було змазана пробка крана та здійснено перекриття крана та його опломбування (в АДРЕСА_1 ). У подальшому 22 січня 2024 року споживачу - ОСОБА_1 направлено рекомендованим листом повідомлення разом із актом про здійснене припинення газопостачання від 19 січня 2024 року на підставі наявного витоку газу . 01 лютого 2024 року споживачем ОСОБА_1 подано до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заяву - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів), якому присвоєно код ЕСІ 56XM30A03747690L. Однак, не подано заяву про відновлення газопостачання за об`єктом - АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим оператором не може бути виконано відновлення газопостачання без волевиявлення самого споживача. Враховуючи відсутність письмового звернення споживача про відновлення газопостачання пуск газу в газопровід за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не проводився. Отже, в діях працівників Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» відсутні порушення прав користування ОСОБА_1 своїм майном, окрім цього, у позивача не порушується його право щодо користування його майном. Щодо компенсації позивачу моральної шкоди відповідач зазначає, що необхідною підставою для притягнення фізичної або юридичної особи до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є одночасна наявність всіх трьох складових: наявність самої шкоди, протиправність дій суб`єкта та причинний зв`язок між його діями та такою шкодою. В той де час, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із такою заподіяною шкодою. При чому, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, саме позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки. Проте, позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог не надано і матеріали справи не містять належних і допустимих доказів факту завдання йому шкоди, у тому числі в матеріалах справи відсутні будь-які висновки незалежних психологів-спеціалістів, експертів тощо. Також, ОСОБА_1 не надано і матеріали справи не містять доказів протиправних дій з боку працівників Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань. Відтак, вказане свідчить про недоведеність позивачем його позовних вимог, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог і в цій частині. Отже, доводи позивача з приводу позбавлення його права користування його майном є необґрунтованими та безпідставними. Оцінивши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із цих обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також зважаючи на відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про протиправні дії з боку відповідача, виявляється очевидним, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

01 травня 2024 року від позивача надійшов протест до відзиву на позовну заяву, в якому зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а Конституція України має найвищу юридичну силу. Відтак, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Основним міжнародним договором ,який є частиною національного законодавства являється Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод. Нижчепідписавшийся у позові вже повідомляв суд та відповідача про те, що він приєднався до цього договору як третя сторона та прийняв на свою користь право кредитора та зобов`язання урядів держав-членів Ради Європи, які підписалися під цією конвенцією, поважати, забезпечувати та розвивати права людини-кредитора. Вказує, що після того, як він приєднався до конвенції та повернув собі статус «людина», відповідач дізнавшись про такі події, відключив постачання газу людині, вигадавши утічку газу, якої зовсім не має. Такі дії розцінюються як шантаж, примушення до угоди, як порушує публічний порядок.

В поданих письмових запереченнях відповідач зазначає, що в діях працівників Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» відсутні порушення прав користування ОСОБА_1 своїм майном, окрім цього, позивач жодним чином не позбавлений права користування його майном. Також ОСОБА_1 не надано доказів протиправних дій з боку відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та наслідками у вигляді його моральних страждань. Відтак, вказане свідчить про недоведеність позивачем його позовних вимог, а тому відсутні підстави для задоволення його позовних вимог. Отже, доводи позивача з приводу позбавлення його права користування його майном, дискримінації є необґрунтованими та безпідставними. Окрім цього, вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою, а матеріали справи не містять доказів на підтверджених порушення його особистих майнових прав, завдання шкоди його здоров`ю та душевних страждань, а отже заподіяння йому внаслідок протиправних дій працівників Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» моральної шкоди.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідно до акту про припинення газопостачання від 19 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 було припинено газопостачання (розподілу природного газу) шляхом пломбування у зв`язку з наявністю витоків газу (а.с. 41).

01 лютого 2024 року споживачем ОСОБА_1 подано до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заяву - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів), якому присвоєно код ЕСІ 56XM30A03747690L (а.с. 43).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року та від 27.02.2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ст. 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів порушення відповідачем прав позивача, а також доказів понесення позивачем немайнових втрат внаслідок порушення його прав саме відповідачем Сумською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України»

Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем не було доведено, що дії працівників Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» є протиправними та призвели до завдання позивачеві моральної шкоди.

Отже, в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 358, 367 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», місцезнаходження: м. Суми, вул. Лебединська, буд. 13, .

Повний текст рішення складений 15 травня 2024 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко