Справа № 455/1133/24
Провадження № 2-о/455/45/2024
УХВАЛА

20 травня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над нею,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Скоробогатий М.В. звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити ОСОБА_1 опікуном останньої.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та визначення присяжних від 10.05.2024 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В., присяжні ОСОБА_3 , Маник Л.М.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана справа не підсудна Старосамбірському районному суду Львівської області з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Частиною 1 ст. 295 ЦПК України передбачено, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Отже, підсудність розгляду даної категорії справ визначається місцем проживання особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у психіатричному закладі, місцем знаходження цього закладу.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі Закон № 1871-IX) регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Відповідно до положень, викладених ч.1 ст. 4 Закону № 1871-IX , особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Згідно до ч.1 ст. 5 Закону № 1871-IX , громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Відповідно до п.п.4,5,7,11,12 ч.1 ст. 2 Закону № 1871-IX , декларування місця проживання особи це повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; житло це житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає; орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи; реєстраційна дія - внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання / виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання / зняття з реєстрації місця проживання (перебування) / задекларованого місця проживання / зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Таким чином, як місце зареєстрованого місця проживання так і місце перебування підлягають відповідній державній реєстрації, у тому випадку, якщо місце фактичного перебування не зареєстроване у встановленому законом порядку, при розгляді справи судом та зокрема визначенні підсудності, до уваги береться саме адреса зареєстрованого місця проживання.

Як вбачається із матеріалів заяви, зокрема із копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 та довідки про склад сім`ї №86/22 від 26.02.2024, виданої виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Миколаївського районного суду Львівської області.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги, що розташований на території, яка відноситься до підсудності Старосамбірського районного суду Львівської області.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, оскільки особа щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною зареєстрована на території, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Миколаївського районного суду Львівської області, то дана справа не підсудна Старосамбірському районному суду Львівської області, а тому її необхідно передати для розгляду за підсудністю в порядку ст.31 ЦПК України.

Керуючись ст.31, 187, 294, 295, 258, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над нею, - передати для розгляду за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області (м.Миколаїв, вул.Івана Мазепи, 29, Львівської області).

Копію даної ухвали направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені удень її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 20 травня 2024 року.

Суддя А.В.Кушнір