справа № 487/8657/23 провадження №2/489/835/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» філія міста Миколаєва Центральний округ, третя особа ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У листопаді 2023 року позивачі звернулись до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 30.11.2023 справу направлено за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва за підсудністю, з позовом в якому просять визнати дії відповідача про відмову в укладанні з ними Договору на користування електроенергією за адресою: АДРЕСА_1 , незаконним; зобов`язати відповідача укласти з ОСОБА_1 . Договір на користування електроенергією за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 28.11.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача 14072,00 грн. Позивачі звернулись в абонентський відділ Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» із заявою про укладення Договору про користування електричною енергією та переоформлення особового рахунку на себе. Відповідач з посиланням на те, що особовий рахунок та договір укладений на попереднього власника ОСОБА_3 , відмовив в укладенні договору про надання і користування електроенергією. Незаконні дії відповідача обмежують їх право власників на вільне користування майном і створюють перешкоди в користуванні майном.

Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказаної позиції у відзиві зазначено, що відповідач з 01.01.2019 здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області, виконує функції, має права і обов`язки оператора системи розподілу. З набранням чинності Закону України «Про ринок електричної енергії» оператору системи розподілу забороняється здійснювати будь-яку діяльність з виробництва, передачі, постачання електричної енергії, а відтак з цього часу відповідач не наділений правами та обов`язками електропостачання. На сьогоднішній день за адресою: АДРЕСА_2 , укладено договір споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії між Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» та ОСОБА_3 . Позивачу ОСОБА_4 неодноразово надавались роз`яснення, що для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу їй необхідно до товариства, як оператора системи розподілу, надати відповідні документи. Станом на 27.02.2024 позивачі не звертались до відповідача з заявою про укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та документами визначеними ПРРЕЕ.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судове засідання, призначене на 28.03.2024, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 причини своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача надала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа причини своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 27.03.2012 між ОСОБА_3 (згідно договору споживач) та Приватним акціонерним товариством «Миколаївобленерго» було укладено договір №456030 про користування електричною енергією, згідно якого постачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язався сплачувати одержану електричну енергію за діючими тарифами (цінами) у терміни, встановленими договором.

21.12.2012 між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрований в реєстрі за №2283, за умовами якого відповідачі купили житловий будинок АДРЕСА_3 .

Крім того, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка №364064363 від 01.02.2024. підтверджується, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка вищевказаного житлового будинку.

22.12.2017 представниками АТ «Миколаївобленерго» складено акт, яким у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зафіксований факт самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника схованою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді.

22.12.2017 відбулося засідання комісії АТ «Миколаївобленерго» за участю ОСОБА_1 , рішенням якої за результатами розгляду зазначеного акту встановлено, що в результаті порушення споживачем пункту 42 Правил користування електричної енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999, було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено, обсяг електроенергії в суму 54892,37 грн. з рішенням комісії ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис в протоколі.

На підставі заяви ОСОБА_1 27.02.2018 зазначене рішення комісії було переглянуте обласною комісією ПАТ «Миколаївобленерго», за результатами перегляду ОСОБА_1 перераховано суму боргу та до виплати встановлено 14072,13 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.11.2018 по справі №489/4712/18 з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» стягнуто борг за спожиту електроенергію у розмірі 14071,13 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Згідно відповіді АТ «Миколаївобленерго» №08-20/2654/11-11 від 12.06.2023 на звернення ОСОБА_1 від 26.05.2023, останній було повідомлено, що з 01.09.2019 АТ «Миколаївобленерго» анульовано ліцензію з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Зазначено, що заборгованість, стягнута рішенням суду, сплачена частково, тому відповідач попросив сплатити залишок заборгованості у сумі 11872,13 грн. та судові витрати у сумі 1762,00 грн. Крім того, роз`яснено, що вона має звернутись до ОСР АТ «Миколаївобленерго» щодо укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та після укладення вказаного договору укласти договір про постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»), або з іншим обраним нею електропостачальником за вільними (ринковими) цінами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «Миколаївобленерго» щодо укладення договору реструктуризації заборгованості по акту про порушення від 22.12.2017 №S 9999 та встановлення засобу комерційного обліку.

Згідно відповіді №01.01/01-37-3557 від 12.07.2023 АТ «Миколаївобленерго» роз`яснило ОСОБА_1 , що вказана нею вартість електричної енергії була стягнута за рішенням суду, а розстрочення виконання рішення суду можливо лише судом на умовах, передбачених чинним законодавством України. Додатково роз`яснено, що на момент надання відповіді договірні відносини за спірною адресою діють між АТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_3 , а для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії їй необхідно звернутись до філії Товариства за адресою: АДРЕСА_4 , та відповідно до пункту 2.1.8 ПРРЕЕ надати такі документи:

1)заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі;

2)копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);

3)копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);

4)копію довіреності, виданої у встановленому законом порядку, за необхідності.

Крім того, у вищевказаній відповіді ОСОБА_1 повідомлено, що для відновлення живлення електроенергії їй необхідно: 1) в повному обсязі сплатити вартість необлікованої електричної енергії, яка підтверджена судом та витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення її електроустановки; 2) укласти Договір.

Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Нормою пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Главою VІ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг. Із норми частини п`ятої статті 26 вказаного Закону випливає, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Аналогічна норма міститься і у статті 29 згаданого Закону, яка визначає особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, а процедура укладення договору передбачає наявність згоди обох сторін на його підписання.

Свобода договорів не є необмеженою і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов`язана укласти відповідний договір. Зокрема, пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

Свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (частина третя статті 6 ЦК України).

Положення статей 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов`язок виконавця послуг підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а також обов`язок виробника укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком за умови, якщо такий договір відповідає типовому договору. Відмова від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 02.11.2018 №1334, з 01.01.2019 АТ «Миколаївобленерго» анульовано ліцензію з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області.

Згідно із пунктом 1.2.8 глави 1.2 розділу I Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг).

В пункті 1.2.1 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ визначено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до пункту 1.2.15 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Згідно пункту 2.1.3.глави 2.1. розділу ІІ ПРРЕЕ ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Відповідно до пункту 2.1.8 глави 2.1 розділу II ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи документи, перелік яких визначений цим пунктом.

Споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися нею виключно на підставі договору (підпункт 1 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ). Тобто, обов`язок щодо укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі зміни власника належить споживачу.

Доказів звернення позивачів до АТ «Миколаївобленерго» із заявою про укладення/переоформлення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, після укладенням між позивачами та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу від 21.12.2012, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 16 та пункту 3 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 1.1.1 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ вимоги Закону та ПРРЕЕ є обов`язковими для виконання всіма споживачами.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачі просять визнати неправомірними дії АТ «Миколаївобленерго» про відмову в укладанні з ними договору на користування електроенергією незаконним та зобов`язати відповідача укласти такий договір з ОСОБА_1 .

Проте, як вже зазначалось, з 01.01.2019 АТ «Миколаївобленерго» анульовано ліцензію з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

В свою чергу, з 01.01.2019 ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області.

Тобто, з 01.01.2019 відбулось відокремлення оператора системи розподілу та постачальника електричної енергії. Так, АТ «Миколаївобленерго» здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області, виконує функції, має права та обов`язки оператора системи розподілу, а постачальником електричної енергії є ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», тобто здійснює діяльність з виробництва, передачі та постачання електричної енергії.

Вказані вище обставини були роз`ясненні ОСОБА_1 у відповіді №08-20/2654/11-11 від 12.06.2023 на її звернення від 26.05.2023. У цій же відповіді їй повідомлено про необхідність звернутись до АТ «Миколаївобленерго», як оператора системи розподілу, для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та після укладення вказаного договору укласти договір про постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», або з іншим обраним нею електропостачальником за вільними (ринковими) цінами. А у відповіді №01.01/01-37-3557 від 12.07.2023 АТ «Миколаївобленерго» роз`яснило куди їй треба звернутись для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та які документи потрібно надати.

Будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження надання позивачами до АТ «Миколаївобленерго» документів, необхідних для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, як і доказів самого звернення до АТ «Миколаївобленерго» із заявою про укладення такого договору матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідних договорів).

Отже, захист права у спосіб обраний позивачами, не передбачений законом.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Стаття 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих суду доказів - судом не встановлено на даний час протиправності в діях відповідача, не встановлено такого порушення прав позивачів, яке б підлягало судовому захисту, і яке б підлягало захисту у вказаний позивачами спосіб. Суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов`язку укласти з позивачами зазначений ними договір про постачання електричної енергії, оскільки АТ «Миколаївобленерго» не наділене правами та обов`язками електропостачальника, а із заявою про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії позивачі до відповідача не звертались.

За такого, враховуючи встановлені обставини та оцінивши доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, а тому він задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; та ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство «Миколаївобленерго», , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 94;

третя особа ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено 02.05.2024.

Суддя І.В.Коваленко