КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/3231/18
№ апеляційного провадження: 22-з/824/763/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справіза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Чіркова Г.Є.,-

встановив:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 рокувідмовлено у задоволенні названого позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з квітня 2008 року по квітень 2018 року.

Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на: земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер: :21:024:0317, яка розташована па території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; земельну ділянку площею 0,0915 га, кадастровий номер: :21:024:0318, яка розташована на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; будівельні матеріали, конструктивні елементи, вироби та обладнання, які були використані на будівництво житлового будинку, що розташований на земельній ділянці за адресою: Київська область Вишгородський район Глібівська сільська рада, кадастровий номер: :21:024:0317; автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіп ПГМФ, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В порядку поділу майна визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кожним право власності на: 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер: :21:024:0317, яка розташована па території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0915 га, кадастровий номер: :21:024:0318, яка розташована на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області; 1/2 частину будівельних матеріалів, конструктивних елементів, виробів та обладнання, які були використані на будівництво житлового будинку, що розташований на земельній ділянціна території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, кадастровий номер: :21:024:0317; 1/2 частину автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частину причіпу ПГМФ, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року залишено без змін.

16 квітня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Заявник просила вирішити питання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у сумі 8 000 грн 00 коп.

Від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативиухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У заяві ОСОБА_1 просила вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу у сумі 8 000 грн 00 коп.

На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано копію: договору про надання правничої допомоги від 30 вересня 2022 року, акту надання послуг від 13 жовтня 2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 67 від 13 жовтня 2022 року.

В акті наданих послуг зазначено:

- підготовка та подача заяви про отримання апеляційної скарги на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2022 року - 30 хв - 500 грн 00 коп.;

- аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 , консультація від 04 жовтня 2022 року - 2 год - 2 000 грн 00 коп.;

- підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу - 5 год 30 хв - 5 500 грн 00 коп.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що зазначені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн 00 коп. є завищеними та не достатньо обґрунтованими.

Отже, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко