Справа №534/788/23
Провадження №2/534/183/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Морозова В.Ю. за участі секретаря судового засідання: Хвіст Т.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає: визнати за позивачем право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 81.7 м2; визнати за відповідачем право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 81.7 м2; визнати за позивачем право власності на частину земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер :05:001:0864), розташовану на території Автономної Республіки Крим, Сакський район, Молочненська сільська рада за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; визнати за відповідачем право власності на частину земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер :05:001:0864), розташовану на території Автономної Республіки Крим, Сакський район, Молочненська сільська рада за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Одночасно з поданням заяви представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернушенко В.Ю. звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме: витребувати в приватного нотаріуса Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Красильникової Оксани В`ячеславівни копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого нею 20.01.2015 серії НАК 479216, за №59.

Свої позовні вимоги головним чином мотивує тим, що 29.07.2000 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харків, актовий запис № 330. Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області шлюб розірвано. У період шлюбу подружжя набуло права сумісної власності на певне майно. Вартість такого майна позивач орієнтовно оцінює у 100 000 грн. 00 коп. Сторони не дійшли згоди щодо спільного майна тому позивач змушена була звернутися до суду.

Ухвалою суду від 28.08.2023 заяву прийнято та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили суд його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд позов задовольнити частково, визнати за ним право на квартиру, а земельну ділянку залишити позивачці.

Суд, з`ясувавши думку учасників справи, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження 29.07.2000 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харків, актовий запис № 330. (а.с. 9)

Згідно з рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області справа № 534/1879/21 від 07.02.2022 шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 10)

Сторони у шлюбі набули права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 81.7 кв.м. (а.с. 11) та на земельну ділянки, площею 0,0700 га (кадастровий номер :05:001:0864), розташовану на території Автономної Республіки Крим, Сакський район, Молочненська сільська рада, за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 12)

Також право власності на вищевказану квартиру підтверджується копією договору купівлі-продажу зареєстрованому у реєстрі за № 59 від 20.01.2012 (а.с. 38-39)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Положеннями ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина перша ст. 70 цього Кодексу закріплено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Абзацом другим частини першої ст. 71 цього Кодексу передбачено, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Так ч. 2 ст. 72 СК України передбачає, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Згідно з ч. 2,3 ст. 325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Так ч. 3 ст. 368 ЦК України, передбачає , що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Аналізуючи обставини справи, суд дійшов переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 81.7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 81.7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0700 га (кадастровий номер :05:001:0864), розташовану на території Автономної Республіки Крим, Сакський район, Молочненська сільська рада, за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0700 га (кадастровий номер :05:001:0864), розташовану на території Автономної Республіки Крим, Сакський район, Молочненська сільська рада, за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з 1 073 (одна тисяча сімдесят три гривні) 60 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які не розголошуються судом під час оголошення рішення

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ