ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2532/24 Провадження 2/636/1368/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 місто Чугуїв Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Селевко А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: житловий будинок, земельні ділянки площею 0,1500 га та 0,1720 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її свекруха, ОСОБА_4 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, частини земельної ділянки площею 0,1500 га та частини земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після її смерті є її син, її чоловік, ОСОБА_3 , у власності якого знаходились інші частина житлового будинку, частина земельної ділянки площею 0,1500 га та частина земельної ділянки площею 0,1720 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який не оформив спадщину юридично, однак прийняв її фактично, тим що постійно проживав та був зареєстрований разом з матір`ю за однією адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік, ОСОБА_3 , помер. Отже, після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, земельної ділянки площею 0,1500 га та земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка є вона, його дружина, ОСОБА_1 , та їх донька, ОСОБА_2 , яка була зареєстрована разом з батьком, але не бажає оформлювати спадщину на своє ім`я та не заперечує проти оформлення спадщини на її ім`я. Для оформлення спадщини до нотаріальної контори вона не зверталась, оскільки незабаром після смерті чоловіка розпочалась збройна агресія рф проти України, селище тривалий час перебувало під обстрілами, задля збереження власного життя вона була змушена виїхати в більш безпечне місце. Однак, фактично спадщину прийняла, оскільки мешкала разом з чоловіком все своє життя та вважала, що може у будь-який час оформити спадщину.

Ухвалою судді від 17.04.2024 справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито.

Від позивача надійшла заява, згідно якої вона просила позовні вимоги задовольнити та слухати справу в її відсутності.

Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла свекруха позивачки, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.11.2017.

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, частини земельної ділянки площею 0,1500 га та частини земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належать померлій згідно копії Витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Чугуївське МБТІ» від 07.10.2011 за № 31586703 та від 11.10.2011 за № 31621141 на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1996, копії Державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 739118 та серії Р3 № 816408, Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.06.2013.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою частина третя статті 46 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України с падкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги померлої ОСОБА_4 був її син. Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.06.1960 р.н.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, частини земельної ділянки площею 0,1500 га та частини земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належать померлому згідно копії Витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Чугуївське МБТІ» від 07.10.2011 за № 31586703 та від 11.10.2011 за № 31621141 на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1996, копії Державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 739118 та серії Р3 № 816408, Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.06.2013.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.01.2022. За життя він не оформив спадщину на своє ім`я, але прийняв її фактично тим, що був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавицею на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою відділу державної реєстрації Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 19.01.2024.

Спадкоємцями першої черги померлого ОСОБА_3 є його дружина, позивач по справі ОСОБА_1 , та донька, відповідач по справі ОСОБА_2 . Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 04.07.1981 серії НОМЕР_4 .

Згідно повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області за № 689/01-16 від 01.05.2024, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 , та із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_1 ; заведена спадкова справа за № 98/2018; свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Після смерті ОСОБА_3 в термін шість місяців, із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину фактично, тим що проживала разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 19.04.2024.

Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством.

Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину фактично та протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 200, 206, 223, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: житловий будинок, земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :00:001:0555, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та земельну ділянку площею 0,1720 га, кадастровий номер :00:001:0557, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.А. Оболєнська