Дата документу 24.04.2024
Провадження № 2/334/520/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

встановив:

представник позивача ТОВ «ЄАПБ» Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2608859 в сумі 20 094,20 гривні, з яких: 7 000 гривень заборгованості за основною сумою боргу, та 13 094,20 гривні заборгованість за процентами.

Позов обґрунтовує тим, що 22.11.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 2608859. На підставі Договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитний договір № 2608859 від 22.11.2021 в сумі 20 094,20 гривні, з яких: 7 000 гривень заборгованості за основною сумою боргу, та 13 094,20 гривні заборгованість за процентами.

Відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 29.11.2023 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін. Ухвалою про витребування доказів від 28.03.2024 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» наступні докази: оригінал договору № 2608859 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.11.2021, документи, які підтверджують перерахування ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7 000 гривень з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНИ» за договором № 2608859 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.11.2021. витребувані судом докази подані до суду 24.04.2024.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав. Пояснив, що він не пам`ятає, чи укладав договір з первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», грошові кошти від нього не отримував. Позивач не надав йому особисто оригінал електронного кредитного договору. Картка № НОМЕР_1 , строк якої закінчився, належала йому.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

22.11.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2608859 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7 000 гривень (підпункт 1.2 пункту 1) зі строком 30 днів (підпункт 1.3 пункту 1) з фіксованою процентною ставкою, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день (підпункт 1.4.1 пункту 1) зі зниженою процентною ставкою 0,40% в день (підпункт 1.4.2 пункту 1), орієнтовною реальною річною стандартною процентною ставкою 2 9653,85% (підпункт 1.5.1 пункту 1), за зниженою ставкою 294 45% (підпункт 1.5.2 пункту 1).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 вказаного Договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 цього Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Згідно з підпунктом 4.2.1 підпункту 4.2 пункту 4 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнтаа дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація).

Клієнт надає згоду на його автопролонгацію ще на 15 календарних днів (підпункт 4.2.2 підпункту 4.2 пункту 4 Договору).

Відповідно до підпункту 4.2.3 підпункту 4.2 пункту 4 Договору при застосуванні автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою, знижка, надана клієнту в рамках програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою.

Загальна кількість автопролонгацій за договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (підпункт 4.2.5 підпункту 4.2 пункту 4 Договору).

На підтвердження факту укладення Договору позивач надав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2608859 від 22.11.2021, витяг про підтвердження процедури укладання електронного договору та Паспорт споживчого кредиту.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023, акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором від 05 травня 2023 року, витягу з Реєстру боржників до Договору від 05 травня 2023 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2608859 від 22.11.2021 в сумі 20 094,20 гривні, з яких: 7 000 гривень заборгованості за основною сумою боргу, та 13 094,20 гривні заборгованість за процентами.

Згідно з наданими розрахунками заборгованості заборгованість відповідача за період з 05.05.2023 по 31.10.2023 становить 20 094,20 гривні, з яких: 7 000 гривень заборгованості за основною сумою боргу, та 13 094,20 гривні заборгованість за процентами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 22.11.2021 відповідач у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» отримав кредит в сумі 7 000 гривень зі строком 30 днів, тобто до 21.12.2021, з фіксованою процентною ставкою 1,99% в день.

Грошові кошти за кредитним договором в сумі 7 000 гривень були переказані ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на картку № НОМЕР_1 , яка відповідно до пояснень відповідача належала саме йому. Сам переказ здійснило ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору на переказ коштів № ФК-П.-19/03-01, укладеному з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024.

Враховуючи те, що відповідач не повернув кредит у встановлений договором строк до 21.12.2021, договір був автоматично пролонгований до 24.02.2022, що не перевищує 120 календарних днів.

Відповідач свої забов`язання за кредитним договором не виконав, кредит та нараховані за ним проценти не повернув первісному кредитору.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2608859 від 22.11.2021 та належним позивачем у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2608859 в сумі 20 094 (двадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 20 копійок, з яких: 7 000 (сім тисяч) гривень заборгованості за основною сумою боргу та 13 094 (тринадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 20 копійок заборгованість за процентами.

Суд не бере до уваги аргументи відповідача з приводу неотримання ним кредиту від первісного кредитора, оскільки факт укладання договору та отримання ним грошових коштів в сумі 7 000 гривень на картку № НОМЕР_1 підтверджується дослідженими судом доказами.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою, принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищевказане та задоволення позову із зазначених судом підстав, суд вважає недоцільним надавати детальну відповідь на інші аргументи відповідача.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у сумі 2 684 гривні.

Керуючись статтями 3, 4, 10 - 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2608859 в сумі 20 094 (двадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 20 копійок, з яких: 7 000 (сім тисяч) гривень заборгованості за основною сумою боргу та 13 094 (тринадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 20 копійок заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 29 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ..

Суддя М.В. Фетісов