Справа №705/527/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Піньковського Р.В.

присяжних Бабкіної М.А.

Тодосійчук О.О.

при секретарі Моросліп А.Р.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

усиновлюваної особи ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_4 про усиновлення повнолітньої особи, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення його усиновителем повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування зазначивши наступне.

Він, ОСОБА_1 з 07.10.2005 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 . Вони спільно проживають у придбаній ними ж під час шлюбу квартирі в м. Умані Черкаської області. Разом з ними проживає їх спільна неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повнолітній син його дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рідний батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Майже з моменту народження, та до того часу коли він став проживати зі своєю дружиною ОСОБА_4 однією сім`єю, ОСОБА_3 був позбавлений батьківського піклування, адже втратив батька коли йому ще не виповнилося й одного року.

Ще з 2005 року, з часу їх спільного проживання з дружиною, він фактично став батьком для ОСОБА_3 і з того часу ставиться до нього як до рідного сина, виконуючи всі батьківські обов`язки, в тому числі і щодо його виховання, матеріального забезпечення та піклування.

Упродовж усього часу і до сьогодення, він проявляв батьківські почуття та турботу до ОСОБА_3 , які з часом лише посилюються.

Між ними склалися дуже гарні взаємовідносини і він прагне відчути себе повноцінним батьком сина своєї дружини та надати йому можливість також відчувати себе повноцінною дитиною, яка має обох батьків.

Крім того, будучи однією сім`єю більш ніж вісімнадцять років вони позбавлені можливості бути законними представниками одне одного, не мають взаємних особистих немайнових та майнових прав та обов`язків, а офіційного родинного зв`язку між ним, ОСОБА_3 та його нащадками, не буде існувати, що у такій ситуації є неприпустимим, оскільки буде порушувати не тільки його права та права ОСОБА_3 , а й законні інтереси його дітей, які не будуть мати повноцінного дідуся.

Він веде здоровий спосіб життя, за станом здоров`я не має медичних протипоказань щодо усиновлення. Також є матеріально забезпеченим, позаяк пенсіонером та отримує пенсію. Крім того, працює на посаді юрисконсульта в ПП «Гайсин Оіл Груп», де отримує заробітну плату.

Наголошує, що їх сім`я забезпечена житлом, а саме у власності його дружини перебуває спільно нажите нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана ними у 2018 році, і у якій вони і проживають до цього часу.

Також його дружина ОСОБА_4 надала згоду на усиновлення ним її сина ОСОБА_3 і сам ОСОБА_3 також надав свою згоду на його усиновлення ним.

Вважає, що наведені ним обставини беззаперечно доводять, що він має бажання усиновити ОСОБА_3 , оскільки між ними існують близькі сімейні відносини як між батьком та сином і рішення про усиновлення є як його свідомим вибором, як усиновлювача, так і усиновлюваного ОСОБА_3 . Різниця у віці між ними складає більше 18 років, перешкоди, визначені статтею 212 Сімейного кодексу України відсутні і вони не мають на меті іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку між собою.

Просить суд оголосити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , усиновителем повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги своєї заяви та просив суд її задовольнити, пояснив, що в 2005 році одружився з ОСОБА_4 , у якої був син він першого шлюбу ОСОБА_3 . З хлопчиком вони одразу знайшли спільну мову, крім того, дитина потребувала батьківського піклування, оскільки його рідний батько помер у 1997 році. З моменту створення сім`ї їх стосунки лише зміцнювалися і вони стали один одному рідними людьми. Зараз вони разом дійшли згоди щодо необхідності вирішення питання про усиновлення, оскільки мають спільне бажання юридичного оформлення таких родинних відносин, які фактично склались між ними протягом тривалого часу, враховуючи також існування певних юридичних аспектів, зокрема можливості офіційно представляти один одного, а також бути офіційним батьком та в подальшому, у разі народження у ОСОБА_3 дітей, офіційним дідусем. У зв`язку з цим він і звернувся до суду з цією заявою.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя та вимоги заяви. Вважає, що є достатньо підстав для задоволення заяви, оскільки фактично ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уже є батьком та сином, вони тривалий час, а саме з 2005 року проживають разом, заявник турбується про ОСОБА_3 , утримує його, забезпечує, ставиться до нього як до рідного. Батько хлопчика помер ще у 1997 року, тобто останній був позбавлений батьківського піклування, але заявник, одружившись з матір`ю ОСОБА_3 , одразу замінив дитині батька. У заявника з дружиною, матір`ю ОСОБА_3 , у шлюбі народилася спільна дочка. Вони постійно проживають усією родиною, заявник ставиться до ОСОБА_3 , як до рідного сина, а хлопчик до нього, як до рідного батька. Мати хлопчика не заперечує проти усиновлення її чоловіком сина від першого шлюбу ОСОБА_3 , оскільки заявник своїм відношенням довів, що він дійсно заслуговує на те, щоб бути батьком ОСОБА_3 . Враховуючи обставини справи, просить суд заяву задовольнити в повному обсязі.

Повнолітній усиновлюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд заяву задовольнити, підтвердив, що фактично заявника вважає своїм батьком, оскільки з 2005 року вони проживають разом. З самого початку їх спільного проживання чоловік його матері - ОСОБА_1 ставиться до нього, як до рідного, піклується про нього, цікавиться його життям, забезпечує тощо. Свого рідного батька він фактично не знає та не пам`ятає, оскільки батько помер ще в 1997 році, але заявник повністю замінив йому батька. Вони тривалий час проживають однією сім`єю із заявником, матір`ю та їх дочкою - його рідною сестрою. Він не заперечує проти усиновлення його заявником - ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляла. Разом з тим матеріали справи містять заяву ОСОБА_4 від 05.01.2024, із офіційним перекладом, написану у державного нотаріуса - Штату Нью-Джерсі, про те, що вона, ОСОБА_4 , дає згоду на усиновлення її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У своїй заяві ОСОБА_4 також зазначає, що суть згоди на усиновлення та наслідки її надання, право на відкликання згоди, передбачені ст. ст. 217, 232 СК України, їй відомі. Також їй відомо, що угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини є нікчемною та може бути підставою для кримінальної відповідальності за ст. ст. 149, 169 КК України. Також стверджує, що в дієздатності необмежена, під опікою, піклуванням не перебуває, не знаходиться у алкогольному, токсичному, наркотичному стані.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, врахувавши процесуальну позицію заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про усиновлення.

Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 207 СК України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

За положеннями ч. 12 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Законодавцем визначено, що ухвалюючи рішення у справі про усиновлення повнолітньої дитини, суд має встановити й врахувати інші обставини, визначені у ст. 224 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При усиновленні повнолітньої особи зазначені у ст. 224 СК України обставини мають судом детально вивчатись і за необхідності братися до уваги.

У відповідності до положень ст. 211 СК України, у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

З аналізу положень частин 1, 3-5 статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням, та виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» повнолітня особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією особою, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 07 жовтня 2005 року, актовий запис про шлюб № 522, прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_9 , дружини - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно офіційного перекладу свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 20 травня 1996 року в Чеській Республіці Окружною адміністрацією міської частини міста Прага 4 в місті Прага 4 район Прага 4, в Книзі реєстрації актів про народження Окружної адміністрації міської частини міста Права 4 в місті Прага 4 в томі № 61 за рік 1996 на сторінці 100 за порядковим номером 240 зроблено наступний запис: батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батьком - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 помер в ІНФОРМАЦІЯ_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Поновлений актовий запис № 4 від 06 листопада 2010 року.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 28.12.2023, за адресою: АДРЕСА_2 : зареєстрована та не проживає з лютого 2022 року власник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований та проживає чоловік власника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстрована та не проживає з лютого 2022 року донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрований та проживає син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про доходи № 9003 7707 5667 6015, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію по інвалідності, сума якої за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 становила 64864,14 грн. Крім того, заявник працює юрисконсультом ПП «Гайсин оіл груп» та отримує заробітну плату, сума якої за період з червня 2023 року по листопада 2023 року без урахування аліментів становить 17904,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених вимог покладено на заявника, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

На підставі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 , з урахуванням стану його здоров`я та матеріального становища, має бажання усиновити ОСОБА_3 , між ними дійсно протягом тривалого часу існують близькі сімейні відносини як між батьком та сином, рішення про усиновлення є свідомим вибором як усиновлювача ОСОБА_1 , так і усиновлюваного ОСОБА_3 , різниця у віці між ними складає більше 18 років, перешкод, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, для усиновлення ОСОБА_3 ОСОБА_1 судом не встановлено, вказані особи не мають на меті іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку між собою, а тому заява про усиновлення повнолітньої особи підлягає задоволенню в повному обсязі та ОСОБА_1 можливо визнати усиновлювачем повнолітнього ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

За правилами ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників).

Керуючись ст. ст. 207, 208, 211, 223-225, 232 СК України, ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 293, 313, 314 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_4 про усиновлення повнолітньої особи - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (рнокпп НОМЕР_5 ) громадянина України, усиновлювачем повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , (рнокпп НОМЕР_6 ), громадянина України.

Особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення, а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для усиновленої особи не є таємним.

Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Р. В. Піньковський

Присяжні М.А. Бабкіна .

О.О. Тодосійчук