Справа № 461/260/17
Провадження № 2-ві/461/4/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Кітова О.В., за участю секретаря судового засідання Согор А.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Юрківа Олега Романовича від розгляду справи №461/260/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки управління житлово-комунального господарства, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівської міської ради, державного реєстратора Наумець Анастасії Глєбівни, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство «Піцца-Пронто» про скасування реєстрації права власності та витребування нежитлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки управління житлово-комунального господарства, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівської міської ради, державного реєстратора Наумець Анастасії Глєбівни, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство «Піцца-Пронто» про скасування реєстрації права власності та витребування нежитлового приміщення.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про відвід судді Юрківа О.Р.

Відвід вмотивований тим, що в судовому засіданні, яке відбулось 04.03.2024 року суддею Юрківим О.Р. було виявлено упередженість до сторони позивача та вчинені дії, які перешкоджають ОСОБА_1 в доступі до правосуддя. Зокрема, суддею Юрківим О.Р. було відмовлено в задоволенні клопотань про витребування доказів. Також, заявниця стверджує, що суддею відмовлено у винесенні окремої ухвали на вирішення клопотання від 28.02.2024 року, не розглянуто вимогу про звільнення позивачки від сплати судового збору, допущено до участі в справі неповноважного представника відповідача та звинувачено ОСОБА_1 у затягуванні судового процесу. Окрім цього, суддею Юрківим О.Р. було постановлено ухвалу від 13.03.2017 року про відмову в задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову, яку ухвалою Апеляційного суду Львівської області було скасовано. Тому вважає, що суддя є упередженим та просить заяву про відвід задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 березня 2023 року (головуючий суддя Юрків О.Р.) заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Юрківа Олега Романовича від розгляду справи №461/260/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки управління житлово-комунального господарства, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівської міської ради, державного реєстратора Наумець Анастасії Глєбівни, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство «Піцца-Пронто» про скасування реєстрації права власності та витребування нежитлового приміщення, передано до канцелярії суду для визначення складу суду, в порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 року, заява про відвід передана на розгляд судді Кітову О.В..

Вирішуючи питання про відвід судді, слід зазначити, що вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Учасники справи у судове засідання не з`вилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

На підставі ч.8 ст. 40 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про відвід у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід та ознайомившись із матеріалами справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України, визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про відвід судді Юрківа О.Р. підставою для відводу судді зазначено обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Подану заяву просить задовольнити мотивуючи наведеними у ній підставами. Фактично заявник посилається на дії судді, що стосуються процесуальних рішень та дій під час розгляду справи, зокрема, під час розгляду попередньої заяви в порядку виконання рішення про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17 жовтня 2015) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Разом з тим ч. 4 ст. 36 ЦПК України прямо вказує на те, що незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Згідно з п.п. 3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відвід повинен бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Юрківа О.Р., його професійної некомпетентності чи заінтересованості у результаті розгляду справи № 461/260/17 до заяви не надано. Доводи заявника викладені у заяві про відвід зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді, зокрема за результатом розгляду заяви позивача про забезпечення позову, та не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді Юрківа О.Р.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України задовольняти необґрунтовану, безпідставну, заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорським принципам поведінки судді.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстав для відводу судді Юрківа О.Р., в розумінні ст. 36 ЦПК України, не встановлено, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Юрківа Олега Романовича від розгляду справи №461/260/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки управління житлово-комунального господарства, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівської міської ради, державного реєстратора Наумець Анастасії Глєбівни, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство «Піцца-Пронто» про скасування реєстрації права власності та витребування нежитлового приміщення відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.03.2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ