Провадження № 2-ві/752/8/24
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем, про відвід судді Плахотнюк К.Г., що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бабенко С.С. 15 січня 2024 року, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, звернувся до суду з заявою про відвід судді Плахотнюк К.Г.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що під час здійснення судочинства у вказаній справі головуючим суддею допущено бездіяльність, яка зумовлює обґрунтовані сумніви у сторони позивача щодо об`єктивності та неупередженості судді, зокрема головуючим суддею не розглянута заява про забезпечення позову, яка була подана до суду разом із позовною заявою. З метою прискорення розгляду заяви про відвід представник позивача тричі звертався до суду, однак, на думку позивача, суддя безпідставно не приймає рішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року заяву позивача про відвід залишено без задоволення, матеріали справи передано для автоматизованого розподілу з метою визначення судді для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у порядку, передбаченому ч.3 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2024 року вирішення питання про відвід передано судді Слободянюк А.В.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Також статтею 36 ЦПК України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу головуючого судді у даній справі стало невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви позивача про забезпечення позову, яка одночасно була подана разом із позовною заявою при зверненні до суду. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2024 року Голосіївським районним судом міста Києва по даній справі було постановлено ухвалу, якою заяву адвоката Бабенка С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до обґрунтування неможливості своєчасно розглянути заяву сторони позивача про забезпечення позову, наведеного в ухвалі суду від 18 березня 2024 року, вказана заява не була передана до провадження судді, у зв`язку з чим заява технічно залишилась поза увагою судді, та після її реєстрації 29 січня 2024 року та передачі до провадження судді на підставі протоколу автоматизованого розподілу, розглянута 01 лютого 2024 року з постановленням відповідної ухвали. Отже, об`єктивної можливості розглянути заяву адвоката Бабенка С.С. про забезпечення позову у суду під головуванням судді Плахотнюк К.Г. в строки, визначені ЦПК України, не було, а тому і не може існувати особиста зацікавленість судді у перешкоджанні доступу позивачу до правосуддя.

Разом з тим, ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В той же час, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі "Білуха проти України").

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про її упередженість у даній справі, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України, а викладені заявником обставини, не можуть розцінюватись як прояв упередженості головуючого під час розгляду справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, безпідставними є твердження позивача про упередженість, необ`єктивність судді, нехтування норм процесуального права, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви позивача про відвід судді Плахотнюк К.Г. у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-41 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем, про відвід судді Плахотнюк К.Г., що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, - відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, проводити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя А.В. Слободянюк