ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/52/24Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
20 березня 2024 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіНовіков О.М., Сіренко Ю.В.
секретар Новицька Н.О.
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лісовенка Д.І. про прийняття додаткової постанови про розподіл судових витрат у цивільній справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії Першого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач - АТ КБ «Приватбанк»,
боржник ОСОБА_1 , діючи через адвоката Лісовенка Д.І., звернувся 07.11.2023 до суду зі скаргою на дії органів ДВС.
Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.01.2024 вказану скаргу задоволено частково та вирішено зобов`язати Перший ВДВС у м. Черкаси поновити порушене право ОСОБА_1 та відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, направити подання до уповноваженого органу Державної казначейської служби України про повернення на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 46 774,29 гривні (АТ КБ «Приватбанк») та в сумі 8 795,63 гривень (ПАТ «Банк Восток»).
Стягнуто з Першого ВДВС у м. Черкаси на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2500 гривень.
В іншій частині заявлених в скарзі вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, державний виконавець Анісімов О.О. в інтересах Першого ВДВС у м. Черкаси подав 06.02.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.03.2024 апеляційну скаргу задоволено частково.
Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 23.01.2024 у даній цивільній справі змінено, викладено її резолютивну частину в іншій редакції, при цьому вимоги скарги у справі залишилися задоволеними у визначеному судом першої інстанції обсязі.
15.03.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Лісовенко Д.І. подав клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у даній справі та стягнення з Першого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу стороною було заявлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат ОСОБА_1 , який він поніс, або очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції складає 5000,00 грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі додано:
- договір про надання правничої допомоги від 07.02.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Лісовенком Д.І.;
- детальний опис робіт(наданих послуг): 1) 07.02.2024 - ознайомлення та правовий аналіз апеляційної скарги органу ДВС - 500,00 грн.; 2) 08.02.2024 -19.02.2024 - розроблення, складання та надсилання відзиву на апеляційну скаргу до суду та всіх учасників справи -3000,00 грн.; 3) 12.03.2024 - прибуття до суду, участь у судовому засіданні -1500,00 грн.;
- акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних) робіт та понесених витрат від 13.03.2024 до договору про надання правничої допомоги від 07.02.2024.
Дослідивши матеріали справи та поданого клопотання, апеляційний суд прийшов до такого висновку.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що в цій справі заявником обґрунтовано понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн., які є співмірними зі складністю справи та обґрунтовуються наданими доказами.
Отже за приписами ст. 452 ЦПК України про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, відповідні витрати за правничу допомогу підлягають до відшкодування за рахунок ДВС у зв`язку із задоволенням вимог скарги боржника у справі.
Керуючись ст.ст.452 , 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лісовенка Д.І. про прийняття додаткової постанови про розподіл судових витрат - задовольнити частково.
Доповнити резолютивну частину постанови Черкаського апеляційного суду від 12.03.2024 у даній справі вказівкою про стягнення з Першого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повний текст додаткової постанови складено 20.03.2024.
Суддя-доповідач
Судді