Справа № 203/548/24
Провадження № 2/0203/683/2024
20.03.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Єдаменко С.В.,
при секретарі - Пархоменко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
31 січня 2024 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі з 23 липня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2019 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку, починаючи з 19 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час ОСОБА_3 є повнолітньою, але продовжує навчання в Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет». Добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання або до досягнення донькою 23-х років. (а.с.1-3)
Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи ОСОБА_2 , (а.с.11) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.12)
В судове засідання 28 лютого 2024 року з`явилась позивачка, відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 20 березня 2024 року - для повторного виклику відповідача. (а.с.16)
20 березня 2024 року було проведено розгляд справи по суті.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити. (а.с.21)
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.13, 15, 17, 18) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверт, направлений на адресу відповідача, повернувся до суду із позначкою - «за закінченням терміну зберігання». (а.с.20)
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23 липня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16 січня 2019 року було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2019 року. (а.с.8)
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками останньої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.5)
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку, починаючи з 19 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9)
Згідно довідки № 24/84 від 22 січня 2024 року встановлено, що ОСОБА_3 навчається на першому курсі в Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» на факультеті економіко-гуманітарних наук та права на денній формі навчання за державним замовленням. Термін навчання становить 3 роки 10 місяців. (а.с.7)
Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Відповідно до положень ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Верховний Суд України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав аналогічні роз`яснення щодо визначення осіб, які мають право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність у нього осіб на утриманні, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати повнолітню доньку суду не надано, тому суд приходить до висновку, що слід задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з 31 січня 2024 року і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років.
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України суд виходить з того, що оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182, 191, 198-200 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 247, 263-268, 274, 279-287, 430 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з 31 січня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Єдаменко