Дата документу 08.05.2024 Справа № 335/8081/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8081/23 Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Л.В.
Провадження № 22-ц/807/827/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кочеткової І.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Запорізької міської ради, про повернення отриманих коштів, незаконно використаних аліментів та соціальної допомоги, пенсії на дитину з інвалідністю,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Запорізької міської ради, про повернення отриманих коштів, незаконно використаних аліментів та соціальної допомоги, пенсії на дитину з інвалідністю.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року цивільну справу №335/8081/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Запорізької міської ради, про повернення отриманих коштів, незаконно використаних аліментів та соціальної допомоги, пенсії на дитину з інвалідністю, - передано за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Железняк Л.В. про передачу справи на розгляд іншого суду задоволено.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Запорізької міської ради, про повернення отриманих коштів, незаконно використаних аліментів та соціальної допомоги, пенсії на дитину з інвалідністю, передано на розгляд Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2024 року повернуто цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Запорізької міської ради, про повернення отриманих коштів, незаконно використаних аліментів та соціальної допомоги, пенсії на дитину з інвалідністю, за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

Не погоджуючись із ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2024 року, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняк Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач ОСОБА_3 має адресу реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач також фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Звертає увагу, що місце реєстрації ОСОБА_1 у с. Уди Золочівського району Харківської області має формальний характер, оскільки на день відкриття провадження у справі та на цей час відповідач мешкала та мешкає за вищезазначеною адресою у м. Запоріжжі, місця проживання у Харківській області не мала і не має.

Крім того, на даний час с. Уди Золочівського району Харківської області знаходиться в зоні бойових дій. У вказаному населеному пункті цивільні особи не проживають, Укрпошта та інша інфраструктура не працює, тому будь-яка комунікація з судом, в тому числі отримання кореспонденції з суду, неможлива. Суду були надані достатні та достовірні докази проживання (перебування) відповідача на території Шевченківського району м. Запоріжжя, де вона разом з дитиною постійно проживає, де знаходиться все її майно: АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується Актом від 24.07.2023 року та довідкою від 21.09.2023 року про володільця земельної ділянки за вказаною адресою, які додані до апеляційної скарги. Ці документи наявні і в матеріалах справи, про що Шевченківському районному суду м. Запоріжжя на час винесення оскаржуваної ухвали було достовірно відомо.

З огляду на це, посилання в оскаржуваній ухвалі на довідку старости Удянського старостинського округу Столяренка С., відповідно до якої відповідач зареєстрована на території Удянського старостинського округу, не має значення для визначення суду, який розглядатиме справу, оскільки староста ОСОБА_5 об`єктивно також не може знаходитись у с. Уди, яке розбомблене вщент.

Крім того, усі свідки та доказова база у межах позовних вимог також перебувають у м. Запоріжжі, що не сприяє належному розгляду цієї справи Дергачівським районним судом Харківської області. При розгляді справи судом Харківської області неможливо ознайомитись з матеріалами справи, жодна із сторін та третіх осіб не будуть взмозі особисто з`явитися до суду, свідки не зможуть бути допитані судом безпосередньо, що перешкоджатиме повному та об`єктивному дослідженню обставин справи. Сторони та інші учасники справи не зможуть подати докази у справі безпосередньо до суду, та пред`явити суду оригінали документів, а суд не взмозі буде перевірити достовірність доказів та відповідність копій оригіналам. Крім того, від працівників Дергачівського районного суду Харківської області відомо про вкрай обмежені технічні можливості суду проводити судові засідання у режимі відеоконференцзв`язку. З`являтися ж до суду у Харківську область особисто не має можливості жоден з учасників справи.

Учасники справи наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

У судове засідання ОСОБА_1 , її представник - адвокат Железняк Л.В., представник 3 особи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом повідомлялися у встановленому законом порядку.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Железняк Л.В. надійшла заява з проханням розглянути справу без участі ОСОБА_1 та без її участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 . Отже, вирішення спору має здійснюватись в суді за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача. В даному випадку застосовуються загальні правила підсудності за зареєстрованим місцем проживання відповідача. 03 листопада 2023 року cуддя Дергачівського районного суду Харківської області Жорняк О.М. відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання. З матеріалів справи вбачається, що справа передана до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з порушенням вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України, а тому підлягає поверненню до Дергачівського районного суду Харківської області.

Апеляційний суд не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Запорізької міської ради, про повернення отриманих коштів, незаконно використаних аліментів та соціальної допомоги, пенсії на дитину з інвалідністю.

До позовної заяви долучено витяг з реєстру територіальної громади № витягу: 2023/000282343, відповідно до якого ОСОБА_4 з 29.10.2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № витягу: 2023/009674813, ОСОБА_3 з 09.09.1989 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, позивач з малолітньою дитиною має адресу реєстрації та фактично проживають у АДРЕСА_1 .

Відповідач також фактично мешкає у АДРЕСА_2 .

Місце реєстрації відповідачки у даному випадку має формальний характер, оскільки остання мешкає за вищевказаною адресою у м. Запоріжжі.

Крім того, усі свідки та доказова база у межах позовних вимог також перебуває у м. Запоріжжі.

За правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (ч. 6 ст. 187 ЦПК України).

Приписами ч. 8 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

У відповідності до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У позовній заяві, позивач вказує, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Також зазначає, що фактичне місце проживання не встановлене.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичне місце проживання відповідача - АДРЕСА_2 .

За таких обставин, останнім відомим суду місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , тому пред`явлений до ОСОБА_1 позов підсудний Шевченківському районному суду міста Запоріжжя.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 2 ЦПК України щодо пріоритетного забезпечення виконання завдання цивільного судочинства колегія суддів бере до уваги, що зареєстроване місце проживання відповідачки у даному випадку перебуває під тимчасовою окупацією, і тому ця обставина не є визначальною у контексті територіальної підсудності цієї справи. Апеляційний суд виходить з вимог ст. 2 ЦПК України, яка передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Розгляд Шевченківським районним судом міста Запоріжжя цієї справи відповідає принципу верховенства права, ст. 10 ЦПК України.

За таких обставин висновок суду про те, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя є помилковим.

Крім іншого, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Законом не передбачена така процесуальна дія суду, як повернення справи до суду, який передав справу за підсудністю до іншого суду.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення цивільної справи за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2024 року у цій справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 травня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

І.В. Кочеткова