Справа № 587/1015/24
17 травня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Степаненко О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відповідно до договору довічного утримання на житловий будинок та визнання права власності на житловий будинок та прибудинкові споруди в порядку спадкування за заповітом після померлої,
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить скасувати заборону реєстраційний номер обтяження:7102690, зареєстровану 25.04.2008 року відповідно до договору довічного утримання б/н 27.07.1999 року на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок та прибудинкові споруди в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після чого приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа. Відповідно до заповіту від 13.12.2021 року ОСОБА_3 все своє майно заповідала ОСОБА_1 . Інших спадкоємців у померлої не має, спадкове майно яке залишилось після смерті ОСОБА_3 складається з житлового будинку та земельних ділянок: з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га та з цільовим використанням для ведення особистого селянського господарства площею 0,2456 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На земельні ділянки було оформлено спадщину на користь позивачки. В свою чергу, постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки за життя ОСОБА_3 уклала договір довічного утримання з ОСОБА_2 , відповідно до якого відповідачці перейшло у власність житловий будинок за вищевказаною адресою та накладено заборону відчуження, що унеможливлює оформлення спадкових прав. Але, відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 26.05.2022 року договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано та скасовано заборону на відчуження житлового будинку. Після вступу в законну силу рішення суду ОСОБА_3 за своє життя не виконала рішення суду в частині відновлення свого права власності на житловий будинок, реєстрації права власності знову за собою, та скасування заборони на відчуження, що не дає можливості подачі правовстановлюючого документу на житловий будинок позивачем, для оформлення спадкових прав.
У підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», в підготовче судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надавала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8) та після її смерті відкрилася спадщина.
За життя, 27.07.1999 року ОСОБА_3 було укладено з ОСОБА_2 договір довічного утримання, який був посвідчений завідуючою Сумської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 , яким була накладена заборона відчуження житлового будинку, належного ОСОБА_2 , до закінчення цього договору довічного утримання, зареєстрованого в реєстрі за №13 (а.с.45).
Рішення Сумського районного суду Сумської області від 26.05.2022 року розірвано договір укладений 27.07.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір довічного утримання, посвідчений Сумською районною державною нотаріальною конторою. Повернуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 та зареєструвати за нею житловий будинок за вказаною адресою. Зняти заборону відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 накладену 27.07.1999 року завідуючою Сумської районної державної нотаріальної контори (а.с.17).

Як вбачається з копії спадкової справи №348/2022, відкритій до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 36-6), за життя нею був складений заповіт, посвідчений секретарем Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області 13.12.2021 року за р.№179,180,181,182, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати за законом, і за заповітом і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.48).

03 листопада 2023 року за р.№№4886,4888 на ім`я ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га з кадастровим номером: :01:005:0608 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2456 га з кадастровим номером: :01:005:0607, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

03.11.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сумської районної нотаріальної округу Хоменко О.В. з питання видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але постановою було відмовлено, оскільки рішення Сумського районного суду по справі №587/61/22 від 26.05.2022 року вступило в законну силу 27.06.2022 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20-21).

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Спадкове домоволодіння відповідно технічного паспорту на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 (а.с. 18-21) та довідки-характеристики об`єкту нерухомого майна ТОВ «ДП Регіональна агенція технічної інвентаризації» № 389-1-08/23 від 22.08.2023 року (а.с. 47) складається з наступних елементів: «А-1» - житловий будинок, «а»-веранда, «а1» - тамбур; «В» -кухня, «в» прибудова, «п/г» -погріб, «№1-3» огорожі. Рік будівництва 1904. Загальна площа будинку 58,7 кв.м., житлова площа будинку 30,6 кв.м.

Таким чином, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 володіла спадковим майном у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: : АДРЕСА_1 , на законних підставах.

А тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №372454504 від 02.04.2024 року відносно будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , тип обтяження: заборона (архівний запис) зареєстрована 25.04.2008 11:00:44 за № 7102690, реєстратором: Сумська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: договір довічного утримання, б/н, 27.07.1999 Сумська районна держнотконтора (а.с.10).

Оскільки існує обтяження відносно вказаного вище будинку, у зв`язку з чим на сьогоднішній день позивач позбавлена можливості реалізовувати свої права як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 , щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Статтею 74 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно п.п. 5.1 п. 5 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні, крім іншого, повідомлення кредитора про погашення позики; або за рішенням суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником для зняття обтяження є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Інший правонабувач згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є спадкоємець (у разі оформлення спадщини, до складу якої входять речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації згідно із цим Законом).

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що внаслідок наявності заборони, як типу обтяження майна, ОСОБА_1 позбавлена змоги в повному обсязі користуватися і розпоряджатися належним їй майном та на власний розсуд, реалізовувати свої права як спадкоємиці, враховуючи, що підстав для продовження обтяження майна на даний час не вбачається, оскільки рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.05.2022 року договір довічного утримання розірвано, на даний час рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим порушене право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений спосіб.

За таких обставин, враховуючи неможливість зняття заборони відчуження будинку в позасудовому порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, а заборона відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 скасуванню.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391, 1216-1218, 1261, 1268, 1296,1297 ЦК України та ст. ст. 4, 76-83, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти обтяження: заборону, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровану 25.04.2008 за № 7102690, відповідно до договору довічного утримання б/н 27.07.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на житловий будинок «А-1», «а»-веранду, «а1» - тамбур; «В» -кухню, «в» прибудову, «п/г» -погріб, «№1-3» огорожі за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Степаненко