Справа №:755/7037/23
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"21" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Арапіної Н.Є.
з секретарем Цалко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 - Новікової Вікторії Олегівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
22 листопада 2023 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Габрієль Лідії Євгенівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю: визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; у стягненні з Київської міської ради витрат, пов`язаних з оплатою звіту про оцінку майна, та витрат по сплаті судового збору відмовлено (а.с. 21-25, т. 2).
13 грудня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Новікової Вікторії Олегівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено повністю (а.с. 47-48, т. 2).
Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року в частині відмови в стягненні з Київської міської ради витрат, пов`язаних з оплатою звіту про оцінку майна, та витрат по сплаті судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення: стягнути з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою звіту про оцінку майна в розмірі 1 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 679,65 грн; в іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року залишено без змін (а.с. 111-115, т. 2).
Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року скасовано, а справу в частині вирішення питання відшкодування витрат на правничу допомогу постановлено направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 116-119, т. 2).
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Судом встановлено, що 25 травня 2023 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЮрЕксперт» укладено договір про надання правової допомоги № 25/05, відповідно до якого позивач замовила надання правової допомоги, яку доручено провалити адвокату Новіковій Вікторії Олегівні (а.с. 57-58, т. 2).
Згідно протоколу № 1 від 25 травня 2023 року погодження договірної ціни до Договору про надання правової допомоги № 25/05 від 25 травня 2023 року правнича допомога включає юридичний супровід при розгляді цієї справи (п. 1). Розмір винагороди адвокатського об`єднання за надання визначеної у п. 1 правничої допомоги становить 40 000 грн (а.с. 59, т. 2).
Згідно акту № 23/11-23 виконаних робіт від 23 листопада 2023 року замовник прийняла виконані згідно переліку послуги правової допомоги на загальну суму 40 000 грн (а.с. 60-61, т. 2).
Позивач просить стягнути Київської міської ради на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.
У відзиві представник відповідача Київської міської ради заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, оскільки відповідача не можна вважати відповідальною особою за виникнення даного спору. Крім того зазначав, що територіальна громада в особі Київської міської ради є бюджетною установою та стягнення з неї судових витрат завдасть великих збитків місцевому бюджету (а.с. 111-113, т. 1)
Крім того, представник відповідача Київської міської ради подав до суду заяву із запереченнями проти стягнення судових витрат з нього на користь позивача. Свої вимоги мотивує тим, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності та співмірності адвокатських витрат (а.с. 31-34, т. 2).
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що стороною позивача виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки, викладені у постановах Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, суд приходить висновку, що з відповідача Київської міської ради підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу. Доводи відповідача у відзиві не заслуговують на увагу, оскільки положеннями чинного законодавства не передбачено звільнення органу місцевого самоврядування від відшкодування судових витрат, в тому числі й витрат на правничу допомогу в справах про визнання права власності в порядку спадкування.
Вирішуючи питання стосовно розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню, суд враховує, що обсяг виконаної роботи не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності в частині розміру гонорару, а відтак, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково у розмірі 30 000 грн. В решті заяви відмовити.
Керуючись Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.ст. 133, 134, 137, 141, 260, 270, 353 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 - Новікової Вікторії Олегівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Доповнити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Габрієль Лідії Євгенівни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.
В решті заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна