Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2585/23 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 77 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Борисюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №274/2585/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Гуменюка Олександра Володимировича,

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Корбута В.В. в м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 через представника адвоката Гуменюка О.В. звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі -АТ «Державний ощадний банк України» або роботодавець). Просила: визнати незаконним та скасувати наказ начальника філії Житомирського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» від 16 березня 2023 року №72-к про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі втратою довір`я, п.2 ст.41 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ №10005/048 філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення та до ухвалення судом рішення про поновлення на роботі; стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 70 000 грн; вирішити питання судових витрат, у тому числі на правову допомогу.

Позов обґрунтований тим, що наказом начальника філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 16 березня 2023 року №72-к вона ( ОСОБА_1 ) звільнена з посади старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ №10005/048 філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у зв`язку з втратою довір`я, але жодних порушень, визначених у вказаному наказі, вона не вчиняла. За наслідком проведення службового розслідування, за наявності одних і тих самих порушень трудових обов`язків щодо одних і тих самих обставин лише вона звільнена з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, у зв`язку із втратою довіри. За вчинення аналогічних порушень за тих самих обставин інші працівники філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не були звільнені, а до них застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що свідчить про дискримінацію відносно неї. Незаконне звільнення призвело до моральних страждань, втрати нею нормальних життєвих зв`язків, переживань, погіршення стану здоров`я. Також позивач просила поновити строк звернення з позовом до суду, оскільки вперше вона звернулася з позовом за захистом прав у межах строку, визначеного ст.233 КЗпП України, але ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року позов був повернутий із тих підстав, що заявлений до філії.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2023 року позивачу поновлений строк звернення до суду, а у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через адвоката Гуменюка О.В. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що відносно неї ( ОСОБА_1 ) роботодавцем вчинено дискримінацію, оскільки лише вона ( ОСОБА_1 ) звільнена з роботи, а до інших працівників застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Всі працівники підписували договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а не лише вона. Працівник ОСОБА_2 також перебувала на посаді старшого контролера-касира служби касових операцій, але їй оголошено догану, а не звільнення з посади, що свідчить про наявність дискримінації в трудових відносинах по відношенню до неї (позивача). При цьому відповідачем не наведено, чому саме дисциплінарні проступки, вчинені ОСОБА_1 , є тяжчими за дисциплінарні проступки, як вчинені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Навпаки, матеріали службового розслідування вказують на те, що іншими працівниками видавалися значно більші суми, а ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді касира, навіть здійснила поповнення власного карткового рахунку із використанням платіжної картки через POS-термінал поза межами касового вузла на суму 65 000 грн без внесення власних грошових коштів на рахунок коштів попередньо знятих з рахунку клієнта. Крім того, дисциплінарне стягнення може бути накладене не пізніше шести місяців із дня вчинення проступку, що не було враховано судом першої інстанції. З огляду на обов`язок відповідача забезпечити функціонування та безпеку банківської системи роботодавець жодним чином не пояснив, чому правопорушення, враховуючи численні факти та тривалий період їх здійснення, виявлено настільки пізно. Незаконне звільнення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, переживань. Вона має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду через наявних хронічних захворювань. Незаконне звільнення з роботи ускладнило можливість матеріального утримання дітей та батьків, а підстава звільнення перешкоджає працевлаштуватися за спеціальністю, тобто найти кваліфіковані роботу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач АТ «Державний ощадний банк України» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Посилається на те, що підставою звільнення ОСОБА_1 є винні дії працівника, який безпосередньою обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (п.2 ст.41 КЗпП України). Виконання операцій, пов`язаних з обслуговуванням цінностей, становило основний зміст трудових обов`язків ОСОБА_1 , а виконання нею зазначених дій носило відповідальний, підзвітний характер із наявністю обліку, контролю за рухом і збереженням цінностей. ОСОБА_1 видавала готівку по операціям із використанням платіжних карток клієнтів банку, що здійснювалися за допомогою POS-термінала №С0509946, безпосередньо на руки керуючій ТВБВ №10005/048 філії Житомирське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» Пшезмірській Л.О., а не клієнтам банку (власникам рахунків), що є порушенням Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13 листопада 2015 року №990. Також позивач порушила пункти Положення про організацію та здійснення касових операцій у підрозділах бізнесу АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14 серпня 2020 року №539. Своїми винними діями позивач порушила й вимоги посадової інструкції та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Звільнення за п.2 ст.41 КЗпП України не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявність завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я вважається обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, вчинив умисно або необережно такі дії, які дають роботодавцю підстави для втрати до нього довір`я. Звільнення у зв`язку з втратою довіри не є дисциплінарним стягненням, а тому в разі звільнення на цій підставі не повинні додержуватися вимоги, встановлені ст.147-149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. Для такого звільнення не встановлений будь-який строк після вчинення працівником порушення, що є підставою для звільнення, про що зазначено у п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Факт дискримінації може бути встановлений лише у випадку, коли розрізнення у ставленні до особи вмотивоване притаманною їй певною персональною ознакою. Під час розгляду справи у суді першої інстанції, позивач та її представник не змогли пояснити за якою ознакою, на їх погляд, убачається дискримінація у відношенні до ОСОБА_1 . Нарешті право обрання виду дисциплінарного стягнення є прерогативою адміністрації роботодавця.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гуменюк О.В. апеляційну скаргу підтримали, просять рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» Батюк А.Г. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст.139 КЗпП України).

Пунктом 2 частини першої ст.41 КЗпП України визначено, що трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Виходячи зі змісту цієї норми права, розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої ст.41 КЗпП України є можливим за таких умов: 1) працівник безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) працівником здійснено винні дії; 3) власник або уповноважений ним орган втратив довіру до працівника.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі №640/10031/16-ц.

Звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і таке інше), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року в справі №643/14612/17.

Виходячи з положень ст.135-1 КЗпП України обслуговування матеріальних цінностей передбачає здійснення певними працівниками підприємства, установи, організації дій, пов`язаних зі зберіганням, обробкою, продажем (відпусканням), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Виснувано у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року в справі №161/20882/18.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-100цс16, від якої наразі Верховним Судом не відступлено, висловлена правова позиція, що правовий аналіз п.2 ст.41 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Із матеріалів справи вбачається, що наказом від 19 квітня 2017 року №197-к ОСОБА_1 , контролер-касир служби касових операцій ТВБВ №10005/048 філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» за її згодою була переведено на посаду старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ №10005/048 філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» із 20 квітня 2017 року з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.46 т.1).

Між АТ «Державний ощадний банк України», як роботодавцем, та ОСОБА_1 , як працівником, 19 липня 2021 року укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за умовами якого роботодавець поклав, а працівник прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за зберігання, обробку, перерахування, приймання, видачу довірених їй готівки та цінностей. ОСОБА_1 зобов`язалася забезпечити схоронність переданих їй на зберігання або на інші цілі готівки і цінностей та вживати заходи щодо запобігання шкоди, суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з готівкою та цінностями, та правил щодо їх зберігання (а.с.68-69 т.1). Договір набрав чинності з моменту його підписання та діяв на весь час роботи ОСОБА_1 , яка обслуговувала готівку.

Також 19 липня 2021 року ОСОБА_1 ознайомилася з Посадовою інструкцією старшого контролера-касира, затвердженою начальником філії Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (а.с.70-76 т.1).

Підпунктами 1.4,2.4,4.1.1,4.1.3 Посадової інструкції передбачено, що страшний контролер-касир у своїх роботі керується чинним законодавством України (в тому числі Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України), нормативно-правовими актами Національного банку України, Статутом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», внутрішніми нормативними документами Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Положенням про територіально відокремлене безбалансове відділення ІІІ типу №10005/048, Положенням про службу касових операцій, а також наказами, розпорядженнями, дорученнями і вказівками керівництва Житомирського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та цією Посадовою інструкцією; завданням за напрямком організації роботи касових операцій старшого контролер-касира є забезпечення виконання вимог законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів НБУ та внутрішньо-нормативних документів Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Підпунктами 1.8,7.1.1.1,7.1.2.1,7.1.2.2,7.1.2.3,7.1.3.1.1 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13 листопада 2015 року №990, передбачено, що клієнт може звернутися до будь-якої установи АТ «Державний ощадний банк України», які відповідно до положення про установу, має право здійснювати відкриття рахунків та видачу і обслуговування платіжних карток для виконання наступних операцій: отримання готівки в касі установи АТ «Державний ощадний банк України» згідно з діючих тарифів; переказу коштів з рахунку на іншій рахунок (за умови технічної реалізації); випуску (у тому числі на новий строк), блокуванню платіжної картки та/або додаткової платіжної картки; отримання платіжної картки та ПІН-конверту (за необхідністю) не за місцем подання заяви про приєднання або заяви-анкети на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки; інших операцій, що передбачені цим Порядком та іншими внутрішніми нормативними документами АТ «Державний ощадний банк України». Операції з використанням POS-терміналів установ АТ «Державний ощадний банк України» здійснюються старшим контролер-касиром із дотриманням вимог цього Порядку та Інструктивних матеріалів по здійсненню операцій через POS-термінал (додаток №16 до цього Порядку). Операції з використанням POS-терміналів установ АТ «Державний ощадний банк України» виконуються з обов`язковим проведенням авторизації незалежно від суми. Для поповнення рахунку через POS-термінал без застосування платіжної картки старший контролер-касир повинен надати особі, яка поповнює рахунок, для заповнення заявку для поповнення рахунку через POS-термінал (додаток 13 до цього Порядку), яка в подальшому додається до документів відповідно до пункту 7.1.8.4 цього Порядку. Особа, яка поповнює рахунок, має назвати валюту та суму, на яку необхідно поповнити рахунок, та надати старшому контролеру-касирові: 1) готівку для внесення на рахунок з урахуванням комісійної винагороди за поповнення рахунку відповідно до тарифів АТ «Державний ощадний банк України»; 2) платіжну картку (якщо поповнення здійснюється із застосуванням платіжної картки), або 3) заповнену заявку для поповнення рахунку через POS-термінал (додаток 13 до цього Порядку) (якщо поповнення здійснюється без застосування платіжної картки), або 4) піднести NFC-кільце до POS-термінала, оснащеного безконтактною технологією; 5) пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу, зазначений у додатку 3 цього Порядку (виключно у випадку поповнення рахунку через POS-термінал без використання платіжної карти (із введенням номеру карти та терміну її дії через клавіатуру POS-термінала) на суму, що дорівнює чи перевищує 5 тисяч гривень (або еквівалент цієї суми в іноземній валюті)). При цьому, у випадку поповнення рахунку через POS-термінал третьою особою (будь-якою особою, крім клієнта власника рахунку/держателя додаткової платіжної картки, далі за текстом цього Порядку третя особа) без застосування платіжної картки: на суму, що дорівнює чи перевищує 5 тисяч гривень (або еквівалент цієї суми в іноземній валюті), але є меншою за суму, визначену в абзаці 4 частини 3 статті 11 Закону про ПВК, третя особа надає старшому контролеру-касирові паспорт або іншій документ, що посвідчує особу, зазначений в додатку 3 цього Порядку; на суму, визначену в абзаці 4 частини 3 статті 11 Закону про ПВК/ФТ третя особа надає старшому контролеру-касирові документи, визначені у підпункті 1.4 пункту 1 додатку 22 до Програми НПК; на суму, визначену в частині 1 статті 20 Закону про ПВУ/ФТ третя особа надає старшому контролеру-касирові документи, визначені у підпункті 1.5 пункту 1 додатку 22 до Програми НПК. Старший контролер-касир: 1) у випадку поповнення рахунку через POS-термінал без застосування платіжної картки на суму, що дорівнює чи перевищує 5 тисяч гривень (або еквівалент цієї суми в іноземній валюті) в CRM-системі, згідно з інструкцією користувача, здійснює пошук особи, яка поповнює рахунок, та перевіряє чи є дана особа клієнтом власником рахунку або держателем додаткової платіжної картки. При цьому, у випадку поповнення рахунку через POS-термінал без застосування платіжної картки третьою особою: на суму, що є меншою ніж 5 тисяч гривень (або еквівалент цієї суми в іноземній валюті), та відсутності ознак пов`язаності такої фінансової операції з іншими фінансовими операціям, що в сумі перевищують 5 тисяч гривень не здійснює верифікацію третьої особи та не робить ксерокопію документів третьої особи; на суму, що дорівнює чи перевищує 5 тисяч гривень (або еквівалент цією суми в іноземній валюті) здійснює верифікацію третьої особи з дотриманням вимог порядку, встановленому у додатку 22 до Програми НПК. У разі ненадання особою, яка поповнює рахунок, документів або відомостей, необхідних для виконання АТ «Державний ощадний банк України» вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, старший контролер-касир відмовляє особі, яка поповнює рахунок, в обслуговуванні з дотриманням вимог, викладених у Положенні №539; 2) перераховує готівку, надану для поповнення рахунку (з урахуванням комісійної винагороди за здійснення операції, згідно тарифів банку). З метою запобігання шахрайських операцій старший контролер-касир повинен здійснити верифікацію платника, отримати готівку від платника до початку проведення операції через POS-термінал. 3) здійснює поповнення рахунку відповідно до Інструктивних матеріалів по здійсненню операцій через POS-термінал (додаток 16 до цього Порядку). В результаті проведеної авторизації роздруковується чек POS-термінала в 2-х примірниках. 4) перевіряє повноту та правильність оформлення реквізитів чека POS-термінала (суму, на яку була здійснена операція). У випадку виявлення помилки та поповнення рахунку у сумі, що відмінна від суми готівкових коштів, що була надана клієнтом, старший контролер-касир для відміни операції виконує дії відповідно до підпункту 7.1.4 цього порядку; 5) у випадку здійснення операції через POS-термінал на суму, що дорівнює чи перевищує 5 тисяч гривень (або еквівалент цієї суми в іноземній валюті) на лицьовій стороні чеків POS-термінала обов`язково зазначає прізвище, ім`я, по батькові особи, яка поповнювала рахунок та реквізити пред`явленого документу, на підставі якого здійснювалася верифікація особи, яка поповнювала рахунок (виключно для операції з поповнення рахунку через POS-термінал без застосування платіжної картки третьою особою); 6) у випадку успішного проведення операції поповнення рахунку через POS-термінал та отримання коду авторизації на 2-х примірниках чеку POS-термінала старший контролер-касир та особа, яка поповнювала рахунок, проставляють свій підпис, при цьому один примірник чеку передається особі, яка поповнювала рахунок, а другий примірник чеку додається до документів дня відповідно до підпункту 7.1.8.4 цього Порядку. У випадку відмови процесинговою системою у проведенні операції, старший контролер-касир повертає особі, яка поповнювала рахунок, готівкові кошти, платіжну картку (якщо поповнення здійснюється із застосуванням платіжної картки) та документи (у випадку їх надання особою яка поповнювала рахунок при здійсненні операції). Для здійснення операції видачі готівки через POS-термінал по платіжних картках, емітованих АТ «Державний ощадний банк України»: із застосуванням платіжної картки (в тому числі з використанням токенів), емітованої АТ «Державний ощадний банк України», клієнт (власник рахунку) або держатель додаткової платіжної картки повинен: 1) назвати валюту та суму, яку він бажає отримати; 2) надати платіжну картку, або 3) піднести мобільний пристрій/NFC-кільце (послуга доступна для POS-терміналів, оснащених безконтактною технологією); 4) пред`явити паспорт або іншій документ, що посвідчує особу, зазначений в додатку 3 цього Порядку (в разі здійснення операції з введенням ПІН-коду паспорт або інший документ, що посвідчує особу, не вимагається) (а.с.232-237 т.1).

Підпунктами 4.1.1.6,4.3.1.6,7.2.6,7.2.8,7.3.14,7.3.26,9.4.7.4,9.4.7.5,9.4.7.7, 9.4.7.8 Положення про організацію та здійснення касових операцій у підрозділах бізнесу АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14 серпня 2020 року №539, врегульовано, що зокрема, касові працівники підрозділів бізнесу під час здійснення касових операцій забезпечують: 7) ідентифікацію і верифікацію клієнтів (представників клієнтів) відповідно до вимог законодавства України та ВНД із питань фінансового моніторингу. Касирам забороняється: 1) передоручати виконанні покладених на них обов`язків по роботі з готівкою та цінностями іншим особам; 16) виконувати операцію з перерахування та зарахування/видачі готівкових коштів без присутності клієнта біля касового вікна (відкрите робоче місце/кімната для обслуговування клієнтів). Проведення прибуткових касових операцій одноосібно касир здійснює у такому порядку: а) запитує у клієнта необхідні реквізити та документи для здійснення прибуткової касової операції; б) здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (представника клієнта) відповідно до вимог законодавства України та ВНД; в) формує та роздруковує прибутковий касовий документ; г) надає касовий документ на підпис клієнту. Після формування чи перевірки прибуткового касового документа касир здійснює приймання готівки від клієнта (обов`язково у його присутності). Після перевірки видаткового касового документа касир готує необхідну суму готівки (цінностей), перевіряє підготовлену суму із сумою готівки, зазначеною у касовому документів, викликає отримувача (в тих випадках, коли касовий документ був переданий касиром внутрішнім порядком) для видачі готівки. У разі, якщо клієнт отримує готівку за кількома видатковими документами з різних рахунків, в такому випадку готівка видається за кожним документом окремо або, за згодою клієнта, загальною сумою. Часткова видача суми готівки, вказаної у видатковому документі, не дозволяється. При переданні картки касиру під звіт керівник підрозділу касових операцій списує картку зі свого рахунку підзвіту та обліковує за рахунком підзвіту касового працівника, якому видається сервісна картка. Отримані під звіт сервісні картки в неробочий час зберігаються в індивідуальних сейфах касових працівників або повертаються керівнику підрозділу касових операцій/головному касиру із здійсненням необхідних бухгалтерських проведень. Відображення в обліку отримання та видачі сервісних карток під звіт касирами здійснює керівник підрозділу касових операцій/головний касир. Після кожного переміщення сервісних карток між касирами потребує перевірці залишок за рахунком 9898 керівника підрозділу касових операцій/головного касира. Залишок за рахунком повинен дорівнювати кількості сервісних карток, які зберігаються в несертифікованому сейфі керівника підрозділу касових операцій/головного касира. Наявність у касирів ТВБВ/ГУОК ЦА можна відстежити за рахунками 9898. Рахунки підзвіту відкриваються на кожного касира, який працює з сервісною карткою. Залишок за рахунком підзвіту касира 9898 повинен дорівнювати фактичному залишку сервісних карток, якими користується касир (а.с.238-247 т.1).

У письмових поясненнях від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 зазначила, що 14 грудня 2023 року нею проведена видача по пост-терміналу, який знаходиться в кабінеті у ОСОБА_6 , на ім`я ОСОБА_7 коштів на суму 53 000 грн. ОСОБА_6 аргументувала це тим, що клієнт сидить в кабінеті. Аналогічні випадки були в інші дні: 17 грудня 2021 р року на суму 3 300 грн, 20 січня 2022 року на суму 545 грн, 26 січня 2022 року на суму 2 380 грн, 15 лютого 2022 року на суму 5 545 грн, 07 березня 2022 року на суму 15 380 грн. Дані випадки були неодинокі. Мотивація ОСОБА_6 - клієнт знаходиться у її кабінеті. ОСОБА_6 сама заходила до касового вузла, надавала їй ( ОСОБА_1 ) чек на певні суми та вимагала видавати їй ( ОСОБА_6 ) грошові суми (а.с.64-65 т.1).

Із висновку службового розслідування щодо перевірки інформації стосовно привласнення керуючою ТВБВ № 10005/048 філії Житомирське облуправління АТ "Ощадбанк" Пшезмірською Лесею Олексіївною коштів клієнтів банку від 14 березня 2023 року, затвердженого начальником філії Житомирське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» 14 березня 2023 року, прослідковується, що на підставі фотоматеріалів систем відеоспостереження банкоматів, копій чеків видачі готівки через касу ТВБВ №10005/048, пояснень касових працівників, встановлено, що, зокрема, ОСОБА_1 та інші працівники філії систематично проводили видачу готівкових коштів клієнтів безпосередньо на руки ОСОБА_6 без присутності самого власника карткового рахунку. Такими діями, ОСОБА_1 порушила Порядок емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13 листопада 2015 року №990 (зі змінами) (підпункти 1.8,7.1.1.1,7.1.2.1,7.1.2.2, 7.1.2.3, 7.1.3.1.1) та Положення про організацію та здійснення касових операцій у підрозділах бізнесу АТ «Ощадбанк», затверджене постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14 серпня 2020 року №539 (зі змінами та доповненнями) (підпункти 4.1.1.6,4.3.1.6,7.2.6,7.2.8,7.3.14,7.3.26,9.4.7.4,9.4.7.5,9.4.7.7,9.4.7.8) у частині недотримання порядку обліку використання сервісних карток касирів та конвертів з ПІН-кодами до них та порядку здійснення операцій по карткових рахунках клієнтів фізичних осіб із використанням платіжних карток, а саме: здійснення готівкових операцій по платіжних картках не особисто з держателями карток, що сприяло незаконному отриманню коштів з карткових рахунків та привело до нанесення репутаційної шкоди і майнової шкоди клієнтам АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.47-63 т.1).

У Висновку службового розслідування від 14 березня 2023 року запропоновано за систематичні порушення, тобто вчинення дій, які дають підстави для втрати довір`я, старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ №10005/048 ОСОБА_1 звільнити із роботи за втратою довір`я (п.2 частини першої ст.41 КЗпП України).

Із вказаним висновком ОСОБА_1 ознайомлена 17 березня 2023 року, що підтверджується її підписом на останньому аркуші висновку (а.с.63 т.1). Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 не погодилася або мала зауваження до висновку від 14 березня 2023 року. Застережень від позивача не надходило.

Наказом начальника філії Житомирське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 16 березня 2023 року №72-к за систематичні порушення старшим контролером-касиром служби касових операцій ТВБВ №10005/048 ОСОБА_1 своїх функціональних обов`язків, визначених Посадовою інструкцією (підпункти 1.4,2.4,4.1.1,4.1.3), порушення договору про повну матеріальну відповідальність від 19 липня 2021 р. (пункт 2.1.3), Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13 листопада 2015 року №990 (зі змінами) (підпункти 1.8,7.1.1.1,7.1.2.1,7.1.2.2,7.1.2.3,7.1.3.1.1) та Положення про організацію та здійснення касових операцій у підрозділах бізнесу АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14 серпня 2020 року №539 (зі змінами та доповненнями) (підпункти 4.1.1.6,4.3.1.6,7.2.6,7.2.8,7.3.14,7.3.26, 9.4.7.4,9.4.7.5,9.4.7.7,9.4.7.8) в частині недотримання порядку обліку використання сервісних карток касирів та конвертів з ПІН-кодами до них та порядку здійснення операцій по карткових рахунках клієнтів фізичних осіб із використанням платіжних карток, а саме: здійснення готівкових операцій по платіжних картках не особисто з держателями карток, що сприяло незаконному отриманню коштів з карткових рахунків та привело до нанесення репутаційної шкоди АТ «Державний ощадний банк України» і майнової шкоди клієнтам АТ «Державний ощадний банк України», які дають підстави для втрати довір`я, ОСОБА_1 звільнена з посади старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ №10005/048 філії Житомирське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» 17 березня 2023 року у зв`язку з втратою довір`я, пункт 2 частини першої ст.41 КЗпП України (а.с.9 т.1).

Із вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ №10005/048 філії Житомирське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», була працівником, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, виконує операції, пов`язані з обслуговуванням цінностей, що становило основний зміст її трудових обов`язків. Виконання позивачем указаних дій носило відповідальний, підзвітний характер із наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. ОСОБА_1 була матеріально-відповідальною особою та допустила порушення своїх функціональних обов`язків, визначених Посадовою інструкцією (підпункти 1.4,2.4,4.1.1,4.1.3), порушення договору про повну матеріальну відповідальність від 19 липня 2021 року (пункт 2.1.3), Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13 листопада 2015 року №990 (підпункти 1.8,7.1.1.1,7.1.2.1,7.1.2.2,7.1.2.3,7.1.3.1.1) та Положення про організацію та здійснення касових операцій у підрозділах бізнесу АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14 серпня 2020 року №539 (підпункти 4.1.1.6,4.3.1.6,7.2.6,7.2.8,7.3.14,7.3.26,9.4.7.4,9.4.7.5,9.4.7.7,9.4.7.8) у частині недотримання порядку обліку використання сервісних карток касирів та конвертів з ПІН-кодами до них та порядку здійснення операцій по карткових рахунках клієнтів фізичних осіб із використанням платіжних карток, а саме: здійснення готівкових операцій по платіжних картках не особисто з держателями карток, що сприяло незаконному отриманню коштів з карткових рахунків та привело до нанесення репутаційної шкоди АТ «Державний ощадний банк України» і майнової шкоди клієнтам АТ «Державний ощадний банк України».

Доводи апеляційної скарги про те, що відносно ОСОБА_1 роботодавцем вчинено дискримінацію, оскільки лише її звільнено з займаної посади, а до інших працівників застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, незважаючи на те, що всі працівники підписували договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, спростовуються наступним.

Як вже зазначалося вище розірвання трудового договору на підставі п.2 частини першої ст.41 КЗпП України можливе за наступних умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Із наказів про оголошення доган працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вбачається, що зазначені працівники займали посади провідних та головних економістів (а.с.117-122 т.1). Тобто, до їх посадових обов`язків, на момент оголошення догани, не входило безпосереднє обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей згідно з додатком №1 до постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року №447/24, що унеможливлює застосування до них п.2 частини першої ст.41 КЗпП України, а сам факт наявності укладених із ними договорів про повному індивідуальну матеріальну відповідальність не є самостійною підставою для звільнення їх у зв`язку із втратою довір`я.

Щодо винесення догани ОСОБА_2 , яка також перебувала на посаді старшого контролера-касира служби касових операцій, то із наказу від 16 березня 2023 року №76-к про оголошення догани ОСОБА_2 та наказу про звільнення ОСОБА_1 вбачається відмінний перелік допущених порушень працівниками та позивач допустила більше порушень у порівнянні з колегою, тобто порушення допущені не тотожні.

Згідно п.2 частини першої ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2018 року в справі №800/191/17 зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, з метою з`ясування обставин існування дискримінації у конкретній ситуації застосовується триступеневий тест: по-перше, виявлення двох категорій осіб, які є порівнюваними та відмінними, оскільки відповідно до Конвенції, дискримінація передбачає належність людини до певної групи; по-друге, встановлення, чи дійсно члени цих двох груп оцінюються по-різному; і, по-третє, якщо так, то чи для цього є об`єктивні, обґрунтовані підстави.

У постанові від 01 квітня 2020 року в справі №804/2823/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що факт дискримінації може бути встановлений лише у випадку, коли розрізнення у ставленні до особи вмотивоване притаманною їй певного персональною ознакою.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року в справі №756/13546/16-ц право обрання виду дисциплінарного стягнення є прерогативою адміністрації роботодавця.

В ході розгляду справи позивач та її представник не зазначили за якою ознакою (ознакою раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними) вона вважає, що зазнала обмежень у реалізації своїх трудових прав (дискримінацію), та, відповідно, будь-яких доказів на підтвердження такої ознаки не надали, а за положеннями частини другої ст.81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що дисциплінарне стягнення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку не ґрунтуються на положеннях чинного трудового законодавства, оскільки звільнення у зв`язку з втратою довіри не є дисциплінарним стягненням, а тому в разі звільнення на цій підставі не повинні додержуватися вимоги, встановлені ст.ст.147- 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. Зокрема, для звільнення у зв`язку з втратою довіри не встановлений будь-який строк після вчинення працівником порушення, що є підставою для звільнення, про що також зазначено у п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Верховний Суд від вищевказаного висновку наразі не відступив.

Із огляду на вищевикладене, суд першої інстанції встановив дійсні обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, що б призвело до несправедливого вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Решта доводів апеляційної скарги ґрунтується на помилковому тлумаченні норм матеріального права та на переоцінці доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до приписів ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд першої інстанції повно встановив обставини справи та правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 березня 2024 року.