Номер провадження: 22-з/813/208/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
29.04.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 ,
відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження
заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Афанасьєв Анатолій Олександрович , про ухвалення додаткового рішення
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна,
16 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила здійснити поділ майна шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності 1/2 частки на нерухоме майно, а саме: машиномісця НОМЕР_8, загальною площею 18,4 кв.м, нежитлового приміщення, загальною площею 7,2 кв.м, і на рухоме майно, а саме: комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка CAT LEXION 460, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марка KOGEL, модель SN 24 в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, або стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину від вартості спільного майна подружжя в сумі 4266617,50 грн в якості грошової компенсації шляхом попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна в якій просив суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу у період з 2010 по 2012 рік; визнати договір дарування квартири від 04.03.2021 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі Левіною К.М., зареєстрований на № 6-90 за адресою: АДРЕСА_1 недійсним; припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати об`єктом права спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 307000 грн, як компенсацію вартості автомобіля Marcedes-Benz GLA 200, 2014 року випуску.
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 29 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнив частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна задовольнив частково.
Приморський районний суд м. Одеси додатковим рішенням від 03 листопада 2023 року заяву ОСОБА_2 про розподіл судових витрат задовольнив частково.
Постановою Одеського апеляційного суду від 01.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Афанасьєв Анатолій Олександрович , задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом, в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на комбайни зернозбиральні, в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання об`єктом спільної сумісної власності квартири, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на квартиру в порядку поділу спільного майна подружжя та стягнення коштів, розміщених на депозитному рахунку скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині поділу комбайнів зернозбиральних задоволено частково. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання об`єктом спільної сумісної власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнання договору дарування квартири від 04 березня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 недійсним, визнання права власності на квартиру в порядку поділу спільного майна подружжя відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.04.2024 року заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Афанасьєв Анатолій Олександрович , про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - Афансьєв А.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 16.04.2024 року о 15:40 годині, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 16.04.2024 року о 15:40 годині, що підтверджується довідкою.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 16.04.2024 року о 15:40 годині, що підтверджується довідкою.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Колегія суддів, дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Афанасьєв Анатолій Олександрович , зазначено, що орієнтовний перелік судових витрат складає витрати на професійну правову допомогу за підготовку та складання апеляційної скарги та представництво у суді апеляційної інстанції - 10 000 гривень. Документи на підтвердження витрат будуть надані у строки, встановлені законом.
Одеським апеляційним судом 01.04.2024 року проголошена вступна та резолютивна частини постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна.
Заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Афанасьєв Анатолій Олександрович , про розподіл судових витрат сформована в системі Електронний суд 08.04.2024 року, що підтверджується відомостями на заяві.
Отже, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Афанасьєв А.О. у строк передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення.
У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Отже, кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 134 ЦПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
На підтвердження понесення витрат заявником надано договір № 15 про надання правової допомоги від 19.09.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Афанасьєвим А.О., додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 15 від 12.10.2023 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору про надання правової допомоги № 15 від 05.04.2024 року, опис виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору про надання правової допомоги № 15 від 19.09.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Афанасьєвим А.О., рахунок № 1 від 05.04.2023 року.
19.09.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність Афанасьєвим А.О. укладено договір № 15 про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН № 1300110.
Із матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - Афанасьєв А.О. представляв інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, апеляційної скарги на додаткове рішення судута приймав участь у судовому засіданні 01.04.2024 року, яке тривало близько двох годин, що підтверджується протоколом судового засідання.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Визначаючи розмір судових витрат на правову допомогу, колегія суддів враховує принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом та зазначає, що вони відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, те, що іншою стороною не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Отже, зважаючи на те, що подана заява про ухвалення додаткового судового рішення та докази їх понесення, які надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, часткове задоволення апеляційної скарги, а саме у розмірі 84,99%, відсутність заяви ОСОБА_2 про зменшення витрат на правничу допомогу, то колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у суді апеляційної інстанції у розмірі 8499 грн.
Частиною 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 22.11.2023 року у справі № 712/4126/22).
Так, позивачем за первісним позовом понесені судові витрати у розмірі 7000 грн за проведення семи експертних досліджень, з яких було прийнято судом апеляційної інстанції як доказ дві, враховуючи, що Одеський апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2023 року питання про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням експертиз не вирішував, тому в цій частині заява підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 5000 грн, які складаються з оплати рецензій на звіти про оцінку майна, то в даній частині заява не підлягає задоволенню, в зв`язку з тим, що Одеським апеляційним судом при ухвалені постанови не бралися до уваги рецензії на звіти про оцінку майна.
Керуючись, ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Афанасьєв Анатолій Олександрович , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 8499 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , витрати на оплату оцінки майна у розмірі 2000 грн.
В іншій частині відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Головуючий В.А. Коновалова
Судді О.Ю. Карташов