ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1532/24 Провадження 2/636/1159/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Оболєнська С.А.,

за участю секретаря судового засідання Селевко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

встановив:

Позивач звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з позовом ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що Чугуївською окружною прокуратурою за результатами вивчення питання законності використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Чугуївського району Харківської області виявлено порушення. Встановлено, що ОСОБА_1 , яка є громадянкою рф, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: НАО 041267 від 27.08.2019 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0947 га, кадастровий номер :01:002:0217, що розташована на території Шестаківської сільської ради Чугуївського (колишнього Вовчанського) району Харківської області. ОСОБА_1 27.08.2019 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216, номер відомостей про речове право 3292067, індексний номер рішення 48404722 від 27.08.2019). Згідно земельного законодавства України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями та особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. В разі, якщо власник земельної ділянки зобов`язаний її відчужити і таке відчуження не відбулося, така земельна ділянка підлягає конфіскації. Оскільки відповідачем не дотримано процедури щодо відчуження земельних ділянок, вони підлягають конфіскації.

Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, надав суду письмові пояснення, в яких позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, оскільки згідно законодавства землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватися у власність іноземним громадянам та особам без громадянства.

Прокурор Доннік А.В. надала письмову заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити з наведених у позові підстав, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, підтримав позов та надані до суду пояснення.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судові засідання 04.04.2024 та 02.05.2024 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов та заяв про розгляд справи без його участі не надала.

Представник третьої особи до суду не з`явився, пояснень на позов та заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 216 земельна ділянка з кадастровим № :01:002:0217, площею 0,0947 га з цільовим призначенням для ведення садівництва належить на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2282 від 27.08.2019 ОСОБА_1 , яка є громадянкою рф. Згідно довідки від 16.01.2024 оціночна вартість вказаної земельної ділянки 106567,90 грн.

У вказаному документі зазначено, що ОСОБА_1 є громадянинкою рф. Вказане також підтверджується копією листа з ГУ ДМС України в Харківській області від 23.01.2024, згідно якого відповідач за обліками ГУ ДМС у Харківській області на громадян, які звертались з питання набуття/припинення громадянства України, документування паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, оформлення дозволу на постійне проживання в Україні та отримання тимчасової/постійної посвідки на проживання в Україні не значиться.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно норм ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України, визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною ч. 2 ст. 81 названого Кодексу, передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини.

Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т.ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 ЗК України, якою передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.

Право власності на земельну ділянку зареєстровано відповідачем 27.08.2019, проте на теперішній час ОСОБА_1 самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 ЗК України.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п."в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Оскільки відповідач протягом року з часу переходу права власності вищевказану земельну ділянку не відчужив, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації.

Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1, зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, що був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно, з урахуванням його характеру і призначення, за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна.

Згідно з ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України, передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, задовольнити.

Припинити громадянці російської федерації ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:002:0217, площею 0,0947 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шестаківської сільської ради Чугуївського (колишнього Вовчанського) району Харківської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2019 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 48404722 від 27.08.2019) шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, адреса: вул. Космічна, 21, поверх 8-9,м. Харків, 61165).

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (, банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Оболєнська