Справа № 369/9732/23
Провадження № 2/369/1476/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Лоу А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається.

Свій позов мотивував тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований 01.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 18 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу, у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, спільне сімейне життя у них не склалось, сімейні стосунки між ними припинені та спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо з 11 квітня 2022 року. Шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку з чим, позивач одночасно з поданням цієї позовної заяви звернувся до суду ще й з позовом про розірвання шлюбу.

При цьому, після припинення сімейних стосунків між подружжям їх спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася проживати разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Наразі спільна донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, що підтверджується копією її паспорту та картки платника податків.

Однак, незважаючи на досягнення повноліття донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з перебуванням на денній (стаціонарній) формі навчання Київського національного лінгвістичного університету на факультеті сходознавства, не має можливості працювати, додаткових джерел для існування немає, тому потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків.

Також позивач вказує, що незважаючи на те, що він постійно працює, в зв`язку з економічним становищем в державі він не має можливості самостійно матеріально забезпечувати їх доньку.

При цьому, позивач вказує, що у відповідача інших дітей та утриманців немає, відповідач є повністю матеріально забезпеченою, за своїм станом здоров`я здатна надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної повнолітньої доньки.

Посилаючись на викладені обставини, та правові норми, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в твердій грошові сумі в розмірі у 4 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не пізніше до досягнення донькою 23 років.

У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. При цьому, надіслав до суду клопотання, згідно з яким просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, де також вказав, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. При цьому, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Падецьким О. А., подано до суду заяву, згідно з якою представник просить суд проводити судовий розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, долучити до матеріалів справи подані ним докази та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. При цьому, подала до суду заяву, згідно з якою просила суд проводити судовий розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Так, відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.06.2023 року її будо передано до провадження судді Волчка А. Я.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.06.2023 року у справі було відкрито позовне провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу у порядку ст. 178 ЦПК України, скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву.

Проте, відповідач вказаним правом не скористалася та не надала до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Під час судового розгляду, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 18 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , копія якого наявна у матеріалах справи.

При цьому, від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 21.07.2004 року Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міськради Херсонської області, актовий запис № 47.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що сторони припинили спільне проживання та проживають окремо.

Наразі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітньою та навчається на 2 курсі факультету східної і слов`янської філології Київського національного лінгвістичного університету, яка навчається за рахунок державного бюджету за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, денної форми здобуття освіти, спеціальність 035 Філологія, спеціалізація 035.068 Східні мови та літератури (переклад включно), перша турецька, освітньо-професійна програма Турецька мова і література та переклад, друга східна мова, західноєвропейська мова. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, що підтверджується копією довідки № 760/15-06 від 22.06.2023 року, наявної у матеріалах справи, яка видана навчальним закладом ОСОБА_3 .

У зв`язку з навчанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, тому не може сама себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків.

Наразі донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на його утриманні, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками № 3244- від 13.05.2022 року та № 3244- від 10.08.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

При цьому, за твердженнями позивача відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання їх повнолітньої доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Будь-яких доказів протилежного суду не надано.

Так, відповідно до ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).

При цьому, судом досліджено подані до суду представником відповідача заперечення на позовну заяву та докази, які сторона вважала за необхідне долучити до матеріалів справи.

Так, згідно з пояснень відповідача, які надані її представником до суду вбачається, що дійсно подружні стосунки у сторін не склалися та вони проживають окремо, при цьому ініціатором їх проживання окремо став сам позивач. Наразі відповідач будучи переселенкою з м. Нова Каховка проживає у Республіці Польща, де орендує квартиру, фінансову допомогу їй надають батьки. Відповідач має ракове захворювання та потребує медичного лікування. Під час проживання з донькою в повній мірі виконувала покладені на неї батьківські обов`язки та сама займалася її навчанням.

У підтвердження наявності захворювання у відповідачки до суду надано копію медичної карти амбулаторного хворого Національного інституту раку від 21.09.2016 року та Консультативне заключення № 13861-69/2016 Київського обласного онкологічного диспансеру Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» МОЗ України, згідно з яким ОСОБА_2 має захворювання Дисплазія шийки матки та згідно з виписним епікризом у 2016 році перенесла операцію.

Враховуючи наведене, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у його задоволенні.

При цьому, при ухваленні рішення суд враховує заперечення сторони відповідача однак не вважає надані до суду докази достатніми для підтвердження неплатоспроможності відповідача.

Отже, відповідачем не доведено, що вона не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.

При цьому, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Таким чином, при визначенні суми аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що позивачем не надано до суду детального розрахунку витрат, які він несе на утримання повнолітньої дитини, як встановлено під час судового розгляду спільна донька сторін навчається у вищому навчальному закладі на безоплатній основі, тобто не потребує фінансового забезпечення на оплату за навчання, будь-яких відомостей щодо оренди житла для їх проживання та його оплату суду не надано.

Більше того, позивачем не надано до суду будь-яких відомостей щодо фінансової спроможності відповідача надавати таку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Проте, у свою чергу і відповідачем до суду не надано будь-яких доказів щодо її неплатоспроможності та неможливості надання матеріальної допомоги повнолітній донці, яка продовжує навчання, окрім відомостей про наявність у відповідача ракового захворювання та перенесеної операції, яка здійснювалася їй у 2016 році.

Тому, враховуючи доводи позивача та заперечення відповідача, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн щомісячно, що буде справедливим та достатнім, порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і позивач у справі зобов`язаний також утримувати дитину матеріально на період навчання до досягненню нею 23 років.

Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

Керуючись ст. ст.2-5, 10-13,19,81-82,89,200,206,258-259,263-265,268ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн щомісячно починаючи з 23.06.2023 року до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса зареєстрованого місця перебування та фактичного проживання: АДРЕСА_3 ;

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Андрій ВОЛЧКО