Справа № 757/5759/23-ц
Провадження № 2/643/1284/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Осадчого О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Ткачова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшла цивільна справа № 757/5759/23-ц за позовом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року про передачу цієї справи на розгляд за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 10 січня 2024 дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 03.04.2020 у м. Києві, по вул. Антоновича трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . На момент виникнення даної події цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Постановою Голосіївського районного суду від 11.06.2020, у справі №752/7536/20, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Надалі, потерпілий звернувся до страховика відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок чого складено відповідні страхові акти, та на підставі розрахунку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатила потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 69888,43 грн. З огляду на положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача за сплачене страхове відшкодування. На досудову вимогу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, відповідачем відшкодовано лише 23000,00 грн., решта страхового відшкодування, станом на день звернення до суду з даним позовом не повернута.

Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача несплачену частину виплаченого страхового відшкодування у розмірі 46888,43 грн., а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій просила розглянути справу без її участі та відмовити у задоволені позову у зв`язку із спливом строку позовної давності. В обґрунтування заяви про застосування строків позовної давності зазначала, що ДТП відбулась 03.04.2020. Крім сплати боргу ПАТ «СК ПЗУ Україна», вона мала відшкодувати шкоду безпосередньо потерпілому у розмірі 62000 грн., яка на теперішній час повністю погашена. З даним позовом позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва 13.02.2023, де зазначив, що адреса реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 , хоча позивачу достовірно відомо, що вона зареєстрована у АДРЕСА_2 . Таким чином, позивач достовірно знав про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою, направляв на реальну адресу реєстрації ОСОБА_1 лист - вимогу, яка була отримана, однак з невідомих причин у позовній заяві вказав помилкову адресу реєстрації та подав позовну заяву до Печерського районного суду м. Києва. До Московського районного суду м. Харкова справа надійшла 08.01.2024. Таким чином, позивач достовірно знав про реальну адресу реєстрації позивача, міг самостійно виправити орфографічну помилку адреси, та своєчасно направити позовну заяву із зазначенням реальної адреси реєстрації до Московського районного суду м. Харкова, однак не скористався цим правом, тим самим пропустивши строк позовної давності у три роки з моменту дорожньо - транспортної пригоди та пред`явлення претензії на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.132071635 від 24.12.2019 застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , строк дії полісу з 00:00 год., 25.12.2019 по 24:00 год., 24.12.2020.

У місті Києві, по вул. Антоновича 03.04.2020 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та застрахованого автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №752/7536/20, яка набрала законної сили 23.06.2020, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 03.04.2020, приблизно о 12 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем "Nissan Qashqai", державний номерний знак НОМЕР_2 , поблизу будинку №127 по вулиці Антоновича у місті Києві, порушила вимоги пунктів 2.3 б), 8.7.3 е) та 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме виїхала на регульоване перехрестя вулиць Антоновича та Єжи Гедройця в місті Києві на забороняючий червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Ford", державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на зелений сигнал світлофору по вулиці Єжи Гедройця, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, крім того, вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовилась у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.124, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У суді ОСОБА_1 визнала вину у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрали законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 у заподіянні власнику автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , матеріальної шкоди встановлена судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення №752/7536/20. При цьому слід зауважити, що відповідач не заперечувала свою вину у вчиненні ДТП за викладених вище обставин, а також вказувала, що відшкодувала потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Представник власника автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 06.04.2020 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про ДТП.

14 липня 2020 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» склало страховий акт №UA021/L01/01 і розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі яких, на користь власника транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 , була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 69888,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5765 від 21.07.2020.

Відповідно до положень ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення відображені у ст.27 ЗУ «Про страхування».

Згідно із приписами абз. «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як встановлено вище, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.5. ПДР України, тобто за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за її участю відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, що встановлено постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, сума сплаченого страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу.

З метою досудового врегулювання спору, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» направило ОСОБА_1 вимогу від 03.12.2020 за вих.№1460438 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування, однак, як зазначає позивач, відповідачем відшкодовано лише 23000,00 грн., решта страхового відшкодування, станом на день звернення до суду з даним позовом не повернута.

З огляду на наведене вище, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо виникнення у нього права регресної вимоги до відповідача за вказаних вище обставин у розмірі 46888, 43 грн. (69888,43 23000,00 = 46888, 43).

Щодо клопотання про застосування строків позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 183/791/16-ц, при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2020 ПрАТ «СК «ТАС» сплатило на користь потерпілого страхове відшкодування у розмірі 69888,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5765 від 21.07.2020. Відтак, саме з 21.07.2020 почав обчислюватися строк позовної давності у даній справі.

Позивач звернувся до суду 07.02.2023, що підтверджується поштовим конвертом (а.с.92), тому трирічний строк звернення до суду не пропущений.

Доводи відповідача щодо подання позову до Печерського районного суду м. Києва з огляду на те, що позивачу було достовірно відомо про місце її реєстрації, не заслуговують на увагу, оскільки жодного значення для перебігу строку позовної давності не мають.

Більше того, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ….

Згідно із ч.6, 9 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, саме на суд покладено обов`язок встановити підсудність справи при відкритті провадження у справі.

Позивач обґрунтував підсудність даної справи, останнім відомим місцем реєстрації відповідача. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі Печерським районним судом м. Києва встановлено, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу підсудний Московському районному суду м. Харкова, оскільки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що дійсно підтверджується матеріалами справи. При цьому, при передачі справи за підсудністю до іншого суду, строк позовної давності не продовжує спливати, оскільки позивач вже реалізував своє право на звернення до суду.

Таким чином, позов ПрАТ «СК «ТАС» до ОСОБА_1 подано у межах строку позовної давності, а тому у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності необхідно відмовити

Враховуючи, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, яка після дорожньо-транспортної пригоди відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, що є підставою для регресних вимог відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції № 88488 від 17.01.2023 вбачається, що позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2684,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 81, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відмову у задоволенні позову у зв`язку із спливом строку позовної давності - відмовити.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - 46888 (сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 43 коп. матеріальної шкоди у порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В. Осадчий