Справа № 216/7164/23
провадження №2/216/852/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2024 року м. Кривий Рг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Чирського Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Кривого Рогу, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Артеменко Олександри Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна Оксана Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -
Адвокат Артеменко Олександра Валентинівна звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із відповідною позовною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна прабаба позивача та , відповідно двоюрідна баба по батьковій лінії відповідача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 була одна зареєстрована у належному їй нерухомому майні, але тривалий час проживала з позивачем, який здійснював за нею догляд. За життя ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_1 (позивача у справі). 14.08.2023 року приватним Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у позивача відсутнє документальне підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем під час відкриття спадщини. На підставі викладеного, просила суд встановити факт спільного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою суду від 23.11.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, постановлено витребувати у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. належним чином завірену копію спадкової справи, що зареєстрована у спадковому реєстрі № 71086584 від 14.08.2023 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
06.02.2024 р. на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Артеменко О.В. надійшла уточнена позовна заява від 06.02.2024 р., в якій представник позивача просила суд залучити як співвідповідача у справі виконком Центрально-Міської районної у місті ради, оскільки у разі неприйняття спадщини спадкоємцями, належним відповідачем є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування. Незалучення належного Відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.
Ухвалою суду від 06.02.2024 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 06.02.2024 р. за позовом представника позивача - адвоката Артеменко Олександри Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна Оксана Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, залучивши до участі у справі Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради в якості співвідповідача.
Ухвалою суду від 26.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Судові витрати просили залишити за позивачем.
Відповідач 1, ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву (заперечень) на позовну заяву, клопотань до суду не подав.
Представник відповідача -2, Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради в поданій заяві просив справу розглядати за відсутності представника, покладаючись на думку суду, просить суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи.
Третя особа, приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.С. в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила справу розглядати за її відсутності.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, за згодою позивача, представника позивача, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач-1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, не подав відзив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.
На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.10.2022 року Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до свідоцтва про право приватної власності № 122 від 04.10.1994, виданого згідно з Розпорядженням ВАТ «Рудор» від 30.09.1994 р., за життя ОСОБА_3 була власником 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно заповіту, виданого 22.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Янковською О.І., ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.
Згідно акту від 29.10.2023 року, засвідченого головою квартального комітету № 30 виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради, підтверджено, що ОСОБА_1 постійно мешкав з січня 2017 року до 10.10.2022 року разом із бабусею ОСОБА_3 , здійснюючи постійний догляд та піклування за останньою за адресою: АДРЕСА_1 .
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового засідання підтвердили вищевказані обставини постійного мешкання позивача разом з бабусею до моменту смерті осстанньої.
З наданої на запит суду приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С. копії спадкової справи № 75/2023 вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори 14 серпня 2023 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно копії постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини - пропущений строк для прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 із спадкодавцем не проживав, заяву у встановлені законом строки не подав, інші докази факту прийняття спадщини відсутні.
Окрім позивача, спадкоємцем за законом на майно після померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (рідний батько позивача), однак останній спадщину в установлені строки не прийняв та не звертався до нотаріуса, що підтверджується відомостями з копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно дост.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.
Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.
Згідно з правилами ст. 1220 ЦУ України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України).
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. із заявою про прийняття спадщини лише у серпні 2023 року, тобто з пропуском 6-ти місячного строку, встановленого для прийняття спадщини, оскільки проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини та маючи заповіт вважав, що спадщину прийняв.
Згідно матеріалів спадкової справи № 75/2023 інші спадкоємці, які б зверталися із заявою про прийняття спадщини, окрім позивача, який є онуком спадкодавця, відсутні. Встановлено, що адреси місця реєстрації спадкодавця та позивача не співпадають.
На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де й проживала на момент смерті.
Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Аналогічна позиція зазначена в Постанові Верховний Суд від 01 серпня 2018 року по справі № 212/9157/15-ц, Постанові Верховного суду від 17.01.2022 року по справі № 643/790/20.
Отже, судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом є позивач, непрацездатних спадкоємців за законом, а саме: малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатних вдови (вдівця) та непрацездатних батьків судом не встановлено.
Наявними у матеріалах справи письмовими доказами доведено факт того, що позивач ОСОБА_1 на час смерті його двоюрідної баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом із нею у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що у розумінні положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.
За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.29, 1264, 1268 ЦК України, ст.6, 10, 19, 76, 81, 82, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.
Суддя Г. М. Чирський