Суддя Попова В. О.
Справа № 644/6105/23
Провадження № 2/644/705/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на доньку, яка продовжує навчання

У С Т А Н О В И В:

17 серпня 2023 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

На обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є донькою відповідача у справі. На період неповноліття з батька на користь матері ОСОБА_3 на її утримання стягувались аліменти. Вона є студенткою 1 курсу Харківського національного Університету ім. Каразіна денної форми навчання на бюджетній основі. У зв`язку із навчанням вона ніде не працює, внаслідок чого не має змоги себе утримувати. На неодноразові її звернення до відповідача щодо матеріальної допомоги на утримання її в період продовження навчання, тобто до 23 років домовленості між сторонами не досягнуто. Зазначає, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших аліментних зобов`язань чи осіб, які перебувають на його утриманні не має. Перебуваючи на утриманні лише у матері, вона обмежена у задоволені усіх своїх мінімальних потреб і реально потребує матеріальної допомоги, в тому числі з боку відповідача, тому просить стягнути аліменти з батька.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08 вересня 2023 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, згідно якого він заперечує проти позову, мотивуючи тим, що протягом останніх місяців він є безробітним та не має доходу, окрім того тільки погасив наявну заборгованість по виконавчому провадженню про стягнення з нього аліментів на утримання позивачки. Вважає, що заняття у позивачки проходять в он-лайн режимі, а відповідно отримує освіту дистанційно, що позбавляє її потреби у коштах на проїзд. Зазначає, що, як йому відомо, позивачка має підробітку , а відповідно і джерело доходу. Крім того, вона отримує стипендію, оскільки навчається на бюджетній формі навчання. Також вважає, що мати позивачки теж повинна приймати участь в утриманні дитини та надавати матеріальну допомогу на освіту дитини. Зазначає, що позивачка не зверталась до нього для вирішення даного питання поза судом (а.с. 26-27).

19 жовтня 2023 року через канцелярію суду позивачка надала заяву про долучення до матеріалів справи доказів, а саме медичну документацію в підтвердження її стану здоров`я та встановлення медичних діагнозів (36-40).

12 березня 2024 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача, в якій він просить відмовити у позовних вимогах з підстав, викладених в заяві, доводи якої аналогічні викладеному у відзиві (а.с. 69- 71).

Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду 20.09.2023 заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с. 30).

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 14.03.2024 надав заяву, в якій просить розгляд справи у його відсутність; при ухваленні рішення врахувати всі обставини, викладені у відзиві; в задоволені позовних вимог відмовити (а.с. 72).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 674, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Позивачка є студенткою Харківського Національного Університету ім. В.Н.Каразіна, що підтверджується студентським квитком та розпискою Харківського Національного Університету ім. В.Н.Каразіна від 29.08.2022 (а.с. 12 , 13).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору, наданих Головним управлінням ДПС у Харківській області Державної податкової служби України на виконання ухвали суду від 14.11.2023 про витребування доказів, у відповідача ОСОБА_2 за період з 01.03.2022 доходи відсутні; позивачка з 01.01.2023 отримує стипендію у розмірі 2 000 грн, крім того в березні 2023 року отримала допомогу від Представництва Датської ради у справах біженців в Україні у сумі 71 895 грн (а.с. 74-75).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, що продовжує навчання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачка як повнолітня дитина відповідача, перебуває на забезпеченні за рахунок державного бюджетута отримує стипендію у розмірі 2 000 грн., отримала в березні 2023 року допомогу від Представництва Датської ради у справах біженців в Україні у сумі 71 895 грн.Відповідач не працює, доходи з березня 2022 відсутні. Таким чином, позивачка не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки, відповідач є безробітним та відповідно доходу не має. Доказів отримання ним інших доходів матеріали справи не містять, а тому відсутні умови за якими він може надавати доньці таку матеріальну допомогу.

Позов таким чином не ґрунтується на встановлених обставинах спору та законі, а тому задоволенню не підлягає.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на доньку, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.03.2024.

Суддя В.О. Попова