КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 378/590/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5108/2024Головуючий у суді першої інстанції - Гуртовенко Р.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Сучковою Тетяною Євгеніївною, на рішення Ставщенського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області про зобов`язання не перешкоджати бабі брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з її внуком, визначення способу участі баби у вихованні внука шляхом встановлення з ним побачень,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області в якому просила:

визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_3 , шляхом встановлення побачень:

- з 18:00 год. п`ятниці по 18:00 год. неділі кожного першого та третього тижня місяця без присутності матері дитини з правом забирати дитину до місця проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі з ночівкою;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (наступний день після дня народження онука), ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження позивача), кожного року з 09:00 до 20:00 години з правом перебування дитини за місцем проживання бабусі за адресою: за адресою АДРЕСА_1 без присутності матері;

- на шкільних канікулах: в зимові канікули щороку за місцем проживання позивача впродовж семи календарних днів; влітку - впродовж п`ятнадцяти календарних днів будь-якого місяця літніх канікул за місцем проживання бабці чи спільного відпочинку в межах України.

- у встановлений графік побачень надати можливість позивачу відвідувати з онуком без присутності матері культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування, в тому числі поза межами населеного пункту проживання позивача без присутності матері.

- надати можливість заявнику безперешкодно відвідувати культурно-масові заходи в дошкільних закладах освіти онука, а в подальшому в школі.

- постійного необмеженого спілкування баби з внуком шляхом телефонного та інтернет-зв`язку у зручний для дитини час.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , який загинув на війні ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, останній перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 . Після смерті сина, внук залишився проживати разом з матір`ю. Після даної трагедії, у неї з відповідачем ОСОБА_1 почалися непорозуміння щодо взяття її участі у вихованні внука, його відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості нормального спілкування з внуком. Всі намагання, з моменту смерті сина, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає, не бажає її присутності та створює обставини, через які вона не може нормально зустрічатися з внуком. Вказане, в тому числі, підтверджується заявою до ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області за результатами розгляду якої, вбачається, що невістка надала пояснення, за якими дійсно не дозволяє бачитися своєму сину з його бабами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Також, про перешкоди в спілкуванні між нею та внуком можуть повідомити і свідки. Після чисельних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, вона вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою (а.с. 1-8).

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 19.10.2023 позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 , не перешкоджати ОСОБА_2 як бабі, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_3 , шляхом встановлення побачень:

- перша, третя субота-неділя місяця з 10.00 год до 16.00 год суботи, та з 10.00 до 16.00 год неділі через тиждень без присутності матері дитини з правом забирати дитину до місця проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (наступний день після народження онука ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження позивача ОСОБА_2 ), кожного року з 10:00 до 20:00 год з правом перебування дитини за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері;

- у встановлений графік побачень надано можливість ОСОБА_2 відвідувати з онуком ОСОБА_3 без присутності матері культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування, в тому числі поза межами населеного пункту проживання позивача без присутності матері;

- надано можливість ОСОБА_2 безперешкодно відвідувати культурно-масові заходи в дошкільних закладах освіти онука ОСОБА_3 , а в подальшому і в школі;

надано можливість ОСОБА_2 постійно необмежено спілкуватися з внуком шляхом телефонного та інтернет-зв`язку у зручний для дитини час. У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено (а.с. 126-130зв.).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що встановлюючи графік участі баби у вихованні онука, судом першої інстанції не взято до уваги висновок органу опіки та піклування, яким інакше вирішено спір між сторонами.

Установленим графіком, судом залишено поза увагою ту обставину, що малолітня дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих, а також, 3-річна дитина є емоційно прив`язаною до матері, потребує уваги, підтримки і любові матері, тому будь-які контакти дитини з бабою мають відбуватись у присутності матері. Тобто, висновком суду не враховано якнайкращі інтереси малолітньої дитини.

Окрім зазначеного, судом не залучено до участі у справі третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, а представництво Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області здійснювалось представником без повноважень (а.с. 141-144зв.)

12.01.2024 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому звертає увагу на те, що апелянт не зазначає яким чином, ухвалення рішення, яким відповідач зобов`язується не перешкоджати спілкуванню баби з онуком, та яке встановлює час для участі баби у спілкуванні та вихованні онука, тобто реалізації свого законного права, порушує права відповідача встановлені ст. 151 СК України. Припускає, що апелянт бажає заборонити бабі певну поведінку щодо онука, яка на його думку суперечить її концепції виховання дитини. І саме тому, відповідач неправомірно перешкоджає позивачу у спілкуванні з онуком. Однак право матері, встановлене ст. 151 СК України є переважним, а не абсолютним. У позові не ставилось питання про спілкування баби з онуком більшу частину часу чи навіть його третину. Таким чином, після ухвалення рішення за відповідачем зберігається її переважне право на особисте виховання дитини (а.с. 170-175).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Сучкова Т.Є. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги та просили її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , який загинув на війні ІНФОРМАЦІЯ_5 що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 11, 12, 16).

ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 13, 14).

Після загибелі ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі позивача у вихованні внука, його відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості їй нормального спілкування з внуком. Вказане підтверджується заявою до ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області та результатами розгляду даної заяви, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 надала пояснення, за яким дійсно не дозволяє бачитися своєму сину з його бабами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , так як вона вважає їх поганими людьми, вони вчать її сина поганих звичок, налаштовують проти неї та зводять на неї наклепи (а.с. 17-19).

Рішенням Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 23.08.2023 за № 1117 «Про затвердження висновку щодо розв`язання спору за позовними вимогами про усунення перешкод у спілкуванні та виховання дитини» та висновком щодо розв`язання спору за позовними вимогами про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав, щодо виховання і спілкування з онуком, встановлено дні та години побачень ОСОБА_2 з малолітнім внуком ОСОБА_3 : перша, третя субота-неділя місяця з 10.00 год до 16.00 год суботи, та з 10.00 до 16.00 год неділі через тиждень у присутності матері (за попередньою домовленістю обох сторін); надано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 право змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою; ОСОБА_1 не перешкоджати побаченням ОСОБА_2 з малолітнім внуком ОСОБА_3 (а.с. 59, 60-61).

ОСОБА_2 проживає в с. Гейсиха Білоцерківського району Київської області, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, працює в ПСП «Гейсиське», має у власності части житлового будинку, проживає із співмешканцем ОСОБА_8 , з яким ведуть господарство, до лікарів нарколога та психіатра не зверталась, до кримінальної відповідальності не притягувалась, у розшуку не перебуває (а.с. 20-27).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

Статтею 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно частин 1, 2 статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу (ст. 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК України).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини 5, 6 статті 19 СК України).

У постанові Верховного Суду від 22.07.2020 в справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що: «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини 2, 3 статті 257 СК України). Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Виходячи з положень ст. 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права».

У постанові Верховного Суду від 06.02.2019 в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що: «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України».

За змістом ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Таким чином, вирішуючи спір у цій справі, встановивши характер спірних правовідносин сторін, норми матеріального права, які їх регулюють, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися із внуком та брати участь у його вихованні, тому, враховуючи вік дитини, особливості її розвитку в такому віці, які обумовлені характером та тривалістю відносин, чуттєво - емоційного зв`язку з родиною, в якій дитина проживає, а також врахувавши висновок Ставищенської селищної ради від 23.08.2023 за № 1117, правомірно частково задовольнив позов.

При цьому, відповідачем не надано доказів на підтвердження негативного впливу спілкування баби з онуком.

У постанові Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 711/8611/20 (провадження № 61-9806св22) встановлено, що судами попередніх інстанцій враховано інтереси малолітніх дітей та конкретні обставини справи, визначено порядок спілкування баби з онуками, оскільки це забезпечує якнайкращі інтереси дітей. Сама по собі наявність неприязних відносин між сторонами не є доказом, що останні створюють перешкоди позивачу у питаннях, пов`язаних з вихованням дітей.

Верховний Суд у постанові від 25.03.2024 справа № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23) дійшов висновку про те, що відмова у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (у випадку не встановлення таких перешкод) не є підставою для відмови судом у визначенні способів і порядку участі баби та діда у вихованні дитини. Інше призводило б до формальних перешкод у реалізації дідом і бабою прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України, а також могло б призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок органу опіки та піклування є недоведеними, оскільки в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, керуючись ч. 6 ст. 19 СК України, дійшов висновку про недостатню обґрунтованість висновку Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області у даній справі, оскільки жодних доказів які б унеможливлювали право позивача спілкуватись з дитиною за відсутності матері та за межами її помешкання, відповідачем надано не було, та судом такі обставини не встановлено.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Сучковою Тетяною Євгеніївною, залишити без задоволення.

Рішення Ставщенського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 17 травня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді