Справа № 626/475/24
Провадження № 2/626/207/2024
20.03.2024 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Гусара П.І.,
за участю секретаря - Івашкіної Т.В.,
розглянувши питання щодо ухвалення додаткового рішення, у відсутності сторін, у цивільній справі №626/475/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про порушення прав споживача,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про порушення прав споживача, в якому просить:
- зобов`язати відповідача надати йому можливість здійснювати оплату за спожитий природний газ шляхом внесення готівки особисто відповідачу без додаткових витрат за місцем отримання продукції, тобто у м. Краснограді, повідомити йому адресу місця оплати.
- зобов`язати відповідача надати йому офіційне письмове вибачення за нанесення моральної шкоди.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Красноградської районного суду Харківської області від 14.03.2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про порушення прав споживача задоволено.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надати ОСОБА_1 можливість здійснювати оплату за спожитий природний газ шляхом внесення готівки Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» без додаткових витрат за місцем отримання продукції у м. Краснограді Красноградського району Харківської області та повідомити адресу місця оплати.
Однак, при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Враховуючи те, що додаткове рішення ухвалюється без виклику сторін та учасників справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що своїми діями (бездіяльністю) відповідач наніс йому моральну шкоду яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з його протиправною поведінкою щодо порушення його прав споживача. Він позбавив його можливості вибрати той спосіб оплати його продукції, який йому більше підходить, відмовився отримувати від нього оплату за його продукцію особисто, нав`язав йому для здійснення оплати рахунків посередника. Дії відповідача змусили його замовляти платіжну послугу у фінансовій установі для оплати його рахунків, яка йому не потрібна та яка не передбачена умовами Договору і законодавством України, тобто витрачати додаткові кошти, звертатись з позовом до суду, витрачати час на виготовлення судових документів, вносити зміни у своє життя. Відшкодування моральної шкоди вважає можливим у вигляді офіційного письмового вибачення відповідача.
В судовому засіданні 14.03.2024 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі на задоволенні позову наполягав з підстав викладених в заявах по суті справи.
Представник відповідача в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в повному обсязі, при цьому ні у відзиві, ні в судовому засіданні не вказав жодних пояснень з приводу відшкодування моральної шкоди.
Згідно ч. 1. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 31.03.1995 року роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, а саме, вона може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.
Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже за змістом вказаної норми ст. 23 ЦК України спосіб відшкодування моральної шкоди не обмежується, а отже обраний позивачем спосіб захисту права відповідає закону.
Позивач внаслідок невиконання відповідачем Договору постачання природного газу побутовим споживача шляхом обмеження його права в оплаті послуги у визначений ним спосіб зазнав моральних страждань з боку відповідача, а тому письмові вибачення, які позивач вимагає від нього з цього приводу є цілком законним та пропорційним способом компенсації завданої моральної шкоди.
Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
З огляду на вищевказане суд вважає, що обраний позивачем спосіб відшкодування моральної шкоди письмове вибачення відповідача у даному випадку відповідає належному способу захисту права, визначеного у ст.ст. 16, 23, 1167 ЦПК України, а тому за доведеності факту здійснення з боку відповідача вищевказаних протиправних дій при виконанні умов договору порушене право позивача підлягає захисту.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем доведено у розумінні статті 81 ЦПК України завдання йому моральної шкоди з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263-265, 270 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №626/475/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про порушення прав споживача та доповнити, наступним змістом.
Зобов`язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надати ОСОБА_1 офіційне письмове вибачення за нанесення моральної шкоди.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя