Справа № 212/1224/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, в якій просила стягнути з останнього на користь позивачки гроші в сумі 17660,16 гривень в якості компенсації сплачених позивачкою замість відповідача комунальних платежів.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що ОСОБА_2 доводиться позивачці чоловіком, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1982 року, від якого мають двох спільних дітей - донька ОСОБА_3 , 1982 року народження, син ОСОБА_4 , 1988 року народження. Позивачка, її чоловік та їх діти є співвласниками окремої чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Всі співвласники постійно зареєстровані в зазначеній квартирі, донька ОСОБА_5 зареєстрована, але проживає окремо.

Фінансово-особовий рахунок по сплаті за комунальну платню по квартирі оформлений на ім`я позивачки ОСОБА_1 . Нарахування комунальної платні за опалення приміщення, послуги ЖКО (утримання будинку та прибирання прибудинкової території), проводяться на кількість зареєстрованих в житлі осіб. Також в квартирі встановлені лічильники газо- та водо-постачання, та електролічильник.

Майже 10 років назад позивачка та відповідач припинили вести спільне господарство, підтримувати подружні стосунки, не мають спільного бюджету, в квартирі сторони мешкають як сусіди: відповідач визначив для свого проживання окрему кімнату, в холодильнику в нього є свої полиці для продуктів, харчується він окремо, при цьому користується всіма благами цивілізації, але свою частку комунальної платні за себе не сплачував, не сплачує і добровільно сплачувати не бажає. Позивачка щомісяця зі своєї мінімальної заробітної платні сплачує комунальні послуги за себе та за двох спільних дітей, але після оплати фактично залишається без засобів до існування. Позивачка зверталась до відповідача з проханням повернути частку сплачених замість нього грошових коштів, але відповідач відмовляє у грубій формі з використанням нецензурної лайки та фізичного насилля.

Станом на 01 січня 2024 року за останні три роки за комунальні послуги позивачем сплачено:

- в 2021 році 23 864,28 гривень, з яких: 18 050,56 гривень - оплата за опалення, послуги ЖКО та обслуговування прибудинкової території, що розподіляється на кількість зареєстрованих та виходить 4 512,50 гривень на особу, сума комунальних нарахувань за лічильниками складає 5 633,72 гривні по 1 937,90 гривень з особи, яка фактично користується послугами, заборгованість за які нараховується за лічильниками, зальна сума боргу за комунальні платежі ОСОБА_2 становить 6 450,57 гривень;

- в 2022 році - 22 175,54 гривень, з яких: 16 066,38 гривень - оплата за опалення, послуги ЖКО та обслуговування прибудинкової території, що розподіляється на кількість зареєстрованих та виходить 4016,60 гривень на особу, сума комунальних нарахувань за лічильниками складає 6 109,16 гривень по 2 036,38 гривень з особи, яка фактично користується послугами, заборгованість за які нараховується за лічильниками, зальна сума боргу за комунальні платежі ОСОБА_2 становить 6 052,98 гривень;

- в 2023 році - 18 597,39 гривень, з яких: 12 486,16 гривень - оплата за опалення, послуги ЖКО та обслуговування прибудинкової території, що розподіляється на кількість зареєстрованих та виходить 3 121,54 гривень на особу, сума комунальних нарахувань за лічильниками складає 6 111,23 гривень по 2 037,07 гривень з особи, яка фактично користується послугами, заборгованість за які нараховується за лічильниками, зальна сума боргу за комунальні платежі ОСОБА_2 становить 5 158,61 гривень.

Таким чином, загальна сума за сплату комунальних послуг, які сплатила позивачка та просить стягнути з відповідача, становить: 17 660,16 гривень. Оскільки відповідач ігнорує виконання своїх обов`язків по сплаті комунальних платежів, передбачених законодавством, позивачка хоче повернути належні їй кошти, через що змушена звернутися до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що відповідач до певного часу сплачував за комунальні послуги, потім припинив, на кожне нагадування позивачки про те, що відповідач повинен сплачувати комунальні послуги або давати гроші позивачці на їх сплату, відповідач реагує агресивно. Позивачка вказала, що отримує мінімальну заробітну плату, тому не має змоги оплачувати комунальні платежі самостійно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що він заробив пенсію, всі картки в позивача, і не знав яку зарплату получив. Коли не спитаю, гроші є , немає. Казала за квартиру заплатила. За мій рахунок вони живуть. Набридло, сказав давай ділити на 3х. За дачу все плачу. Забрав зарплатну карту, купив машину. Весь цей час жив на дачі. Раніше платив явін за все, тепер її черга.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23.04.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 23.04.1982, видане відділом РАЦСу Саксаганського району в м. Кривий Ріг, актовий запис №338.

Позивачці ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 та їх дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві приватної спільної сумісної часткової власності у рівних частинах належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , усі співвласники зареєстровані за зазначеною адресою, що підтверджується копією свідоцтва Ж НОМЕР_2 про право власності на житло від 27.03.2007, видане органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, витягом №1410331 від 04.04.2007 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, видане КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», довідкою про зареєстрованих осіб у вищезазначеній квартирі АДРЕСА_3 від 01.02.2024.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків про сплату комунальних послуг, з якими погоджується суд, сума матеріальних збитків, понесених позивачем за сплату комунальних послуг, становить 17 660,16 гривень, яка складається з:

- 2021 рік загальна сума оплати з комунальні послуги становить: 23 864,28 гривень, з яких: 18 050,56 гривень - оплата за опалення, послуги ЖКО та обслуговування прибудинкової території, що розподіляється на кількість зареєстрованих та виходить 4 512,50 гривень на особу, сума комунальних нарахувань за лічильниками складає 5 633,72 гривні по 1 937,90 гривень з особи, яка фактично користується послугами, заборгованість за які нараховується за лічильниками, зальна сума боргу за комунальні платежі ОСОБА_2 становить 6 450,57 гривень;

- 2022 рік - загальна сума оплати з комунальні послуги становить: 22 175,54 гривень, з яких: 16 066,38 гривень - оплата за опалення, послуги ЖКО та обслуговування прибудинкової території, що розподіляється на кількість зареєстрованих та виходить 4016,60 гривень на особу, сума комунальних нарахувань за лічильниками складає 6 109,16 гривень по 2 036,38 гривень з особи, яка фактично користується послугами, заборгованість за які нараховується за лічильниками, зальна сума боргу за комунальні платежі ОСОБА_2 становить 6 052,98 гривень;

- 2023 рік - загальна сума оплати з комунальні послуги становить: 18 597,39 гривень, з яких: 12 486,16 гривень - оплата за опалення, послуги ЖКО та обслуговування прибудинкової території, що розподіляється на кількість зареєстрованих та виходить 3 121,54 гривень на особу, сума комунальних нарахувань за лічильниками складає 6 111,23 гривень по 2 037,07 гривень з особи, яка фактично користується послугами, заборгованість за які нараховується за лічильниками, зальна сума боргу за комунальні платежі ОСОБА_2 становить 5 158,61 гривень.

З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу користування та утримання домоволодіння, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, що регулюється, зокрема, Житловим кодексом України від 30.06.1983 №5464-Х (далі ЖК України) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений порядок оплати житлово-комунальних послуг, відповідно до якого, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. А у ч. 3 цієї ж статті вказано, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника коштів.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

З наведених положень закону вбачається, що позивач після сплати комунальних послуг має право зворотної вимоги до відповідача пропорційно від сплаченого.

Таким чином, суд вважає, що необхідно задовольнити заявлений позов та стягнути з відповідача понесені позивачем матеріальні збитки за оплату комунальних послуг у розмірі 17 660,16 гривень.

Позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211,20 гривень, які, відповідно до ст. 141 ЦПК України, також слід стягнути на користь позивачки.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 гроші в сумі 17 660 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят) гривень 16 коп, в якості компенсації сплачених комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 18 березня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт