КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/599/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8657/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2024 року про відмову у відкритті провадження у складі судді Соловей Г.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2024 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить скасувати її, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суд першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з: неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; неправильним застосуванням судом норм матеріального права, що призвело до винесення неправосудного рішення.

Вказує, що жодним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування, не було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Зазначає, що мировою угодою затверджено місце проживання дитини у будинку, де зареєстровані батьки, не визначено конкретно з ким з батьків, дитина проживає

Крім того, визначення місця проживання дитини це питання, яке може змінювати з певними обставинами, а тому посилання суду на те, що мировою угодою затверджено місце проживання дитини, в даному спорі є безпідставним, оскільки змінились обставини з моменту затвердження умов мирової угоди. Враховуючи зміну обставин позивач звернувся до суду з позовними вимогами.

Посилається на те, що ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає. Після укладення мирової угоди відповідачка навіть і не намагалася проживати за місцем своєї реєстрації. З малолітнім сином ОСОБА_3 не спілкується, не проявляє до нього материнської турботи, систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки і тому, що однією з позовним вимог є позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, дана позовна вимога ніколи не була предметом спору, питання щодо позбавлення жодним рішенням судом ніколи не вирішувалось, тому твердження суду в оскаржуваній ухвалі про судове рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, не знаходить свого підтвердження.

Представник третьої особи в судове зсідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належно, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Ничик А.В., які просили апеляційну скаргу задовольнити, адвоката Федорченка А.М. в інтересах ОСОБА_2 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції послався на п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, пославшись на те, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у цивільній справі № 381/2825/21, відповідно до якої, зокрема, сторони по цивільній справі дійшли згоди про те, що малолітній спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично залишається проживати в приватному будинку, де зареєстровані батьки дитини по АДРЕСА_1 . Ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили 09.03.2022.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 затверджено мирову угоду від 18.02.2022, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у цивільній справі № 381/2825/21 (провадження 2/381/292/22), відповідно до якої:

1.Сторони по цивільній справі дійшли згоди про те, що малолітній спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично залишається проживати в приватному будинку, де зареєстровані батьки дитини по АДРЕСА_1 ;

2. Батько малолітньої дитини не заперечує щодо короткострокового проживання сина з матір`ю в іншому житловому помешканні (відвідування дідуся, бабусі, санаторно-курортне проживання, тощо) протягом календарного року в період шкільних канікул, але не менше 1,5 місяця в літній період, з урахуванням інтересів та думки дитини, його стану здоров`я;

3. Батько ОСОБА_1 не чинить перешкод в спілкуванні матері із сином через засоби електронного зв`язку та самостійного відвідування матері і дитини медичних закладів;

4. На момент підписання мирової угоди ОСОБА_1 надає матері малолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ключі від житлового будинку по АДРЕСА_1 (обов`язкова заміна у разі технічних неполадок гарантується з боку ОСОБА_1 ).

Провадження у цивільній справі № 381/2825/21 закрито (а.с. 42-44).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Системний аналіз вказаної правової норми дає підстави зробити висновок, що для відмови у відкритті провадження необхідна сукупність наступних факторів: ті самі сторони, той самий предмет спору та ті самі підстави.

Зі справи видно, що спір у справі № 381/2825/21 виник між тими ж сторонами й вимогою якого було визначення місця проживання дитини та ухвалою суду затверджено мирову угоду, укладену між батьками дитини.

Між тим районний суд не звернув увагу, що ухвалою суду про затвердження мирової угоди по суті не вирішено спір про визначення місця проживання дитини сторін конкретно із кимсь із батьків, а зазначено лише місце проживання малолітньої дитини у житловому будинку, де зареєстровані її батьки, сторони по справі.

Таким чином колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження за наявності вказаної ухвали суду про затвердження мирової угоди, є помилковим, а посилання на пункт 2 частини 1 статті 186 ЦПК України - безпідставним.

Окрім цього суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не дав оцінки тій обставині, що окрім вимоги про визначення місця проживання дитини одночасно у позові заявлено також іншу вимогу, яка не була предметом судового розгляду - про позбавлення батьківських прав.

Зазначене свідчить про поспішність висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав про відмову у відкритті провадження в справі.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з наведеним, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2024 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: