20.03.2024 Справа № 756/2135/24
Номер справи 756/2135/24
Номер провадження 2/756/2141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Шумського І.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 19 листопада 2020 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2175.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Представник позивача просить розгляд справи проводити на підставі ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» від 21 лютого 2024 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» Красаускас Мегі не знайдено.

Як вбачається з відповіді № 500466 від 20 березня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 не знайдено.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію, щодо перетинання державного кордону України громадянкою Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопада 2020 року по теперішній час.

З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18 березня 2024 року, ОСОБА_2 ) 21 листопада 2020 року перетнула кордон України до Амстердаму й не поверталася.

Згідно відповіді з Єдиного державногот демографічного реєстру № 457303 від 20 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві представник позивач зазначає, що позивач 10 лютого 2021 року виїхав за межі України. Як встанолвено з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08 січня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхав за межі України 10 лютого 2021 року. Відомості про повернення в Україну відсутні.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Згідно зі ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 29 ЦПК України визначено, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Згідно оригіналу повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Олександріським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії.

В Україні не вдалося встановити місця проживання відповідача. Відомості щодо проживання позивача в Україні в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що позивач є громадянином України, проте з 2021 року проживає її за межами, позов пред`явлено до іноземця про розірвання шлюбу, місце проживання в Україні іноземця не встановлено, за відомостями прикордонної служби, сторони не перебувають на території України, приходжу до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає направленню до Верховного Суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29, 32-33 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надіслати до Верховного Суду (м. Київ, вул. П. Орлика, 8) для визначення підсудності розгляду справи.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 20 березня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик