Справа № 308/7234/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву адвоката Шевченко Наталії Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою адвоката Шевченко Наталії Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шевченко Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна, про визнання права власності на спадкове майно.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що враховуючи предмет позову, наявність спору щодо спадкового майна та стягнення грошової компенсації у сумі 567 440 грн., існує реальна загроза порушення інтересів позивача та неможливість їх відновлення в майбутньому, а тому, існують всі необхідні передумови для забезпечення даного позову

На підставі наведеного просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі марки «MERSEDES-BENZ» S300 TD, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.09.2010, VIN НОМЕР_3 , та «MERSEDES-BENZ» S600L V12, 2008 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 22.01.2013, VIN НОМЕР_6 ; та заборони вчиняти будь-які дії ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 (володіти, користуватись та/або розпоряджатись) щодо автомобілів марки «MERSEDES-BENZ» S300 TD, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.09.2010, VIN НОМЕР_3 , та «MERSEDES-BENZ» S600L VI2, 2008 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 22.01.2013, VIN НОМЕР_6 .

Заяву розглянуто у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України без виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши вказану заяву та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України, передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судовогорішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, будь яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивачем не надано.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою.

Керуючись ст.ст. 149-150,153,157 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви адвоката Шевченко Наталії Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою адвоката Шевченко Наталії Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна, про визнання права власності на спадкове майно, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак