Справа № 383/1056/23
Номер провадження 2-ві/383/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України адвоката Ноженко І.О. про відвід судді Адаменко І.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідного господарства «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним та скасування наказу про переведення, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 року на розгляд судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М. надійшла справа № 383/1056/23 за вищевказаним позовом.

30.04.2024 року до суду від представника відповідача ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України адвоката Ноженко І.О. надійшла заява про відвід судді Адаменко І.М. з тих підстав, що 27.02.2024 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області під головуванням судді Адаменко І.М. ухвалено рішення у справі № 383/1086/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яким позовні вимоги задоволено. Під час розгляду справи № 383/1086/23 судді Адаменко І.М. стали відомі докази і факти, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи та суддею вже частково надана оцінка аналогічним доказам, якими обґрунтовують свої доводи сторони у даній справі, зокрема щодо дискримінації по відношенню до працівника, що може поставити під сумнів безсторонність, неупередженість, об`єктивність судді, тому вважає, що вказана обставина є підставою для відводу судді.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.05.2024 року в складі головуючого судді Адаменко І.М. суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передав цивільну справу за вищевказаним позовом до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду відводу головуючій судді Адаменко І.М.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст.40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 ЦПК України. Зокрема, згідно із п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим суддя звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, як вбачається вищевикладеного, при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Поряд із цим, суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Аналізуючи підстави заявленого представником відповідача відводу, суддею відзначається, що останні зводяться з ухваленням суддею ОСОБА_2 рішення про задоволення позову в іншій справі №383/1086/23 за позовом ОСОБА_1 до ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, де вже частково надана оцінка аналогічним докам, якими обґрунтовують свої доводи сторони у даній справі, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу та свідчить про необґрунтованість заявленого відводу.

За таких обставин, суддя вважає, що заявником не наведено, а суддею не встановлено обставин, які ґрунтуються на доказах, які б ставили під сумнів об`єктивність судді при розгляді цієї справи, а також могли б свідчити про його необ`єктивність та упередженість, тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН України адвоката Ноженко І.О. про відвід судді Адаменко І.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бондаренко