Березівський районний суд Одеської області
15.05.2024
Справа № 494/510/24
Провадження № 2-о/494/45/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Панчишина А.Ю.

за участі секретаря судового засідання Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка дії в інтересах ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи Красилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в особі представника заявника - адвоката Ковтун К.В. з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Красилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його смерті була відкрита спадкова справа, спадкоємцем є заявниця. Але виникли проблеми при оформленні спадкових прав. На підтвердження цього, державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори Одеської області Ганна Ільницька повідомила, що: «Виходячи з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 1917 року народження, який помер «18» грудня 1999 року, ОСОБА_2 надала свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Васьківчицької с/р Антонівського району Хмельницької області 24.07.1962 року, а/з № 28, який було зроблено 24.07.1962 року та відповідно Державного реєстру актів цивільного стану у відомостях про батька нікого не зазначено. У зв`язку з чим ОСОБА_2 не має можливості надати документи органів реєстрації актів цивільного стану для доказів родинних відносин з померлим та для наявності підстав для закликання ОСОБА_2 до спадкування за законом».

Представник заявника стверджує, що з 1960 року ОСОБА_3 перебував у фактичних шлюбних відносинах з матір`ю заявниці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Від сумісного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька - ОСОБА_6 . Заявниця народилася у с. Рублянка, Красилівського району, Хмельницької області. У заявниці в свідоцтві про народження в графі «мати» записана - ОСОБА_5 , а в графі «батько» запис відсутній. Запис в графі «батько» не був зроблений у зв`язку з тим, що батьки заявниці не перебували у шлюбі, заявниці було присвоєно прізвище матері - ОСОБА_7 , по батькові ОСОБА_8 , тобто за ім`ям батька - ОСОБА_8 . А саме запис про батька здійснено зі слів матері.

Все своє життя заявниця називала ОСОБА_3 батьком, а він признавав її своєю донькою. З дитинства ОСОБА_3 займався вихованням заявниці, забезпечував сім`ю матеріально. Усе життя у заявниці та ОСОБА_3 були родинні стосунки.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на: сертифікат на право на земельну частку (пай) від 25.12.1996 року № 192.

Отже, з огляду на викладене, виникла ситуація, коли необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 . Даний факт необхідно встановити, для можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке за життя належало батькові заявниці.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просять задовольнити таку з підстав викладених в ній.

Заінтересована особа була належним чином повідомлена про судовий розгляд в засідання не з`явилась. Її представник подав до суду заяву, в якій просив провести слухання справи без представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з копії паспорту серії НОМЕР_3 .

Заявниця ОСОБА_2 17.11.2023 року звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , 1917 року народження, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На що 26.12.2023 року за №4019/02-14 отримала наступну відповідь, зокрема державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори Одеської області Ганна Ільницька повідомила, що: Виходячи з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 1917 року народження, який помер «18» грудня 1999 року, ОСОБА_2 надала свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Васьківчицької с/р Антонівського району Хмельницької області 24.07.1962 року, а/з № НОМЕР_4 , який було зроблено 24.07.1962 року та відповідно Державного реєстру актів цивільного стану у відомостях про батька нікого не зазначено. У зв`язку з чим ОСОБА_2 не має можливості надати документи органів реєстрації актів цивільного стану для доказів родинних відносин з померлим та для наявності підстав для закликання ОСОБА_2 до спадкування за законом. У зв`язку з вищевикладеним Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса пропонує ОСОБА_2 звернутися до відповідного суду для доказу факту родинних відносин з померлим».

У заявниці ОСОБА_9 (до шлюбу ОСОБА_7 ) в свідоцтві про народження НОМЕР_5 в графі «мати» записана - ОСОБА_5 , а в графі «батько» запис відсутній. Запис в графі «батько» не був зроблений у зв`язку з тим, що батьки заявниці не перебували у шлюбі, Заявниці було присвоєно прізвище матері - ОСОБА_7 , по батькові ОСОБА_8 , тобто за ім`ям батька - ОСОБА_8 . А саме запис про батька здійснено зі слів матері.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на: сертифікат на право на земельну частку (пай) від 25.12.1996 року № 192, серія ХМ №0139175.

В травні 1982 року заявниця переїхала до місця проживання у с Садове, Березівського району Одеської області, де ІНФОРМАЦІЯ_7 вийшла заміж і змінила прізвище на ОСОБА_9 , що вбачається згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 НОМЕР_6 .

З довідки №94/02-23 від 03.11.2023 року Новокальчевської сільської голови ОТГ вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з померлим на день його смерті проживали донька- ОСОБА_2 , зять- ОСОБА_10 , онук- ОСОБА_11 , онук- ОСОБА_12 , онука- ОСОБА_13 .

Також, що заявниця є донькою ОСОБА_3 підтверджено письмовими показами свідків: ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Березівським РС ГУДМС України в Одеській області 07.11.2013 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 17.01.2003 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Таким чином факт батьківства підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини підтверджують доводи заявниці, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження ОСОБА_16 її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, а саме для того, щоб оформити спадкові права.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між заявницею та померлим, який вважав себе батьком народженої ним дитини.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 293, 319 ЦПК України, ст.ст. 55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с.Рублянка Красилівського району Хмельницької області, Україна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панчишин А.Ю.