Справа № 373/1907/23
Провадження № 2/373/77/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Тітрової І.В.,

представника відповідачів (позивачів за зустрічним позовом)-адвоката Потупи С.В.,

розглянув у відкритому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки, об`єднану із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін. Стислий виклад відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив. Докази, відхилені судом

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,250 га. (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована по АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 108408; вирішити питання стягнення судових витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 . Новоселицька (колишня назва вулиці - Радянська) в селі Соснова Бориспільського району (бувша назва Переяслав-Хмельницького району) Київської області.

Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 18.08.1979, на підтвердження чого було видано Свідоцтво про укладення шлюбу ( НОМЕР_1 від 18.08.1979) Соснівським сільЗАГС Переяслав-Хмельницького району, актовий запис № 14. У шлюбі у 1985 році спадкодавець ОСОБА_4 разом з позивачкою побудували спільними зусиллями та за власні кошти сім`ї вказаний вище житловий будинок, вели спільне господарство до 11.01.1995 - розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

Бажаючи виділити частку із вказаного житлового будинку, який являється спільним майном подружжя, позивачка письмово звернулась протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Мусієнко М.М. Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу, який завів спадкову справу № 52 (2018 рік).

Спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі ОСОБА_3 (син спадкодавця), ОСОБА_2 (дружина), які від прийняття спадщини не відмовлялись та прийняли її за законом відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. ОСОБА_5 (дочка спадкодавця) відмовилась від прийняття спадщини.

02.06.2020 позивачка звернулася до цього нотаріуса з метою виділення належної частки із вказаного житлового будинку, який являється спільним майном подружжя, проте отримала відмову у видачі свідоцтва на право власності мені у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, невизнанням ОСОБА_2 даного будинку спільним майном подружжя позивачки та спадкодавця, що стало підставою для звернення до суду із позовом.

01.02.2021 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі № 373/865/20 за позивачкою визнано право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

За вказаним житловим будинком АДРЕСА_1 рахується у власності ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 108408 від 15.10.2010.

30.06.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Мусієнко М.М., яка відмовила у видачі свідоцтва на право власності наі частку вказаної вище земельної ділянки у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, що викликало звернення до суду.

19.10.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання за кожним окремо права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку вказаної вище земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 лютого 2021 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (у справі № 373/865/20) за позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 визнано право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Інша частка житлового будинку фактично належить спадкоємцям відповідачам за первісним позовом по частці кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За вказаним житловим будинком АДРЕСА_1 у власності спадкодавця ОСОБА_4 наявна земельна ділянка площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 108408 від 15.10.2010, Земельна ділянка перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , набута ним внаслідок приватизації земельної ділянки із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, а тому не є спільним майном з ОСОБА_1 .

Дана земельна ділянка площею 0,250 га, є особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_4 , а тому відповідно до спадкових норм право власності на таку земельну ділянку повинно перейти до спадкоємців - відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Такий висновок підтверджується правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 626/4/17 від 12.08.2020, у якій зазначено, що особистою приватною власністю є земельна ділянка безоплатно приватизована одним із подружжя на себе під час шлюбу із земель державної або комунальної власності.

Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,250 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 108408.

Відзиви на позови не подавались. Судом прийнято докази, долучені до позовів.

Представник відповідачів-адвокат Потупа С.В. у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом, відмовити у задоволенні первісного позову.

Позивачка не з`явилася у судове засідання, повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідачі не з`явилися у судове засідання, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, їх інтереси представляє адвокат у судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у судовому засіданні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 26.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.10.2023.

Від приватного нотаіруса ОСОБА_6 на виконання ухвали про вікдриття провадження у справі від 26.09.2023 до суду надійшла копія спадкової справи № 52 за 2018 рік, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні від 20.10.2023 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду судом та об`єднано із первісним позовом. Засідання відкладено на 20.11.2023.

Підготовче засідання від 20.11.2023 відкладено на 20.12.2023 у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання позивачкою зустрічної позовної заяви.

20.12.2023 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 18.01.2024.

Судове засідання від 18.01.2024 відкладено на 07.02.2024 у зв`язку з неявкою позивачки за первісним позовом.

3. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин з посиланням на докази

В силу вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями частини 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подала заяву про відмову від частини у спадщині після смерті батька ОСОБА_4 , на користь брата ОСОБА_3 . Вона отримала від приватного нотаріуса Мусієнко М.М. повідомлення про неприйняття даної заяви у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для відмови від прийняття спадщини (а/с 92-93).

Зі свідцотва про шлюб серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 06.05.2011, що свідчить про наявність підстав у відповідачки для спадкування майна померлого чоловіка ОСОБА_4 (а/с 120).

Факт смерті, розірвання шлюбу, коло спадкоємців, підстави вступу у спадщину, заведення спадкової справи № 52/2018 приватним нотаріусом Мусієнко М.М. тощо не оспорюються сторонами у даній справі, встановлені рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.02.2021 у справі № 373/865/20.

Суд обмежується оцінкою доказів, наведених у даній частині рішення, оскільки інші докази, обставини та підстави спадкування наведені у рішенні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.02.2021 у справі № 373/865/20, яке набрало законної сили.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (син та дружина ОСОБА_4 ), які на момент смерті ОСОБА_4 проживали разом у будинку АДРЕСА_1 являються спадкоємцями першої черги відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України.

ОСОБА_8 не належить до спадкоємців першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , оскільки шлюб із ним розірвано, в подальшому ОСОБА_4 укладено шлюб із ОСОБА_2 , що є обставинами, що не підлягають доказуванню та випливають із означеного рішення суду.

Наведені вище обставини також підтверджуються документами, що містяться у матеріалах спадкової справи № 52 за 2018 рік, заведеної приватним нотаріусом Мусієнко М.М. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а/с 39-145).

Предметом спору є земельна ділянка площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, виданої та належної ОСОБА_4 на підставі рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 96 від 22.01.2008 за результатами розгляду технічної документації із землеустрою та керуючись серед іншого декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» (у редакцції від 01.01.2002), державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 108408 (а/с 171, 156).

Із відповіді начальника відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 24.10.2023 вбачається, що адвокату Потупі С.В. направлено копію технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта, що посвідчує право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 , розташована в АДРЕСА_3 (а/с 170).

Суд, вислухавши думку учасників справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, дійшов до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити.

4. Норми права та судова практика, застосовані судом

Відповідно до статей 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що«право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що«право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, яка регулює порядок спадкування за черговістю - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Одним із пунктів статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: «земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України».

Як відзначається у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

5. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання - справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 ЦПК України).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд керується положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.2004 Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд доходить висновку, що ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності належить оспорювана земельна ділянка, що первинно вбачається з рішення Соснівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 96 від 22.01.2008 за результатами розгляду технічної документації із землеустрою та керуючись серед іншого декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок».

ОСОБА_4 реалізував своє право у межах норм Земельного кодексу України на безкоштовне отримання як громадянином України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, а тому, з врахуванням сталої судової практики та правових висновків Верховного Суду (наприклад, постанова від 31.08.2020 у справі № 738/703/17), оспорювана земельна ділянка належить йому на праві особистої приватної власності.

Право на спадкування даної земельної ділянки мають спадкоємці першої черги - дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 . Позивачка ОСОБА_1 як колишня дружина ОСОБА_4 не належить до спадкоємців першої черги, а тому не може спадкувати за законом особисту приватну власність ОСОБА_4 , відтак у позові останніьої слід відмовити, задовольнивши зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таким чином, суд не може застосовувати правові норми, що регулюють порядок спадкування майна у спільній сумісній власності.

6. Розподіл судових витрат

Судовий збір підлягає стягненню відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Частиною 1, пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

У зв`язку із ухваленням рішення про відмову у задоволенні первісного позову, судові витрати ОСОБА_1 слід залишити за нею, стягнути з неї понесені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати, що складаються зі сплати кожним 546,46 грн судового збору.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на частку земельної ділянки, - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,250 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 108408.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,250 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 108408.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 546,46 грн (п`ятсот сорок шість гривень сорок шість копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 546,46 грн (п`ятсот сорок шість гривень сорок шість копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаюча по АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаюча по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючий по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ