Провадження № 2/756/1402/24
07 березня 2024 року м. Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Войтенко В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС», про стягнення заборгованості,
ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, у той же час Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.
Станом на 12.12.2022 року за Кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 35 894,00 грн., з яких 10 000,00 - заборгованість за тілом кредиту; 25 984,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, судові документи направлялися йому на останню відому адресу проживання, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, про день, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду від Відповідача не надходив.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових документів на адресу місцезнаходження, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого.
Згідно з п. 1.4 Договору, нарахування процентів здійснюється в межах строку кредиту, передбаченого пунктом 1.3 Договору, або у межах строку, на який продовжено строк кредиту за домовленістю сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою із урахуванням програми лояльності.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору, строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, зазначену у п. 1.3 Договору, якщо між сторонами була досягнута домовленість про таке продовження.
В пункті 3.3 Договору передбачено, що розмір процентної ставки, встановлений пунктом 1.4 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.
Згідно з пунктом 1.4 Договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений у п. 1.3 Договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою (2,14 % від суми кредиту).
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат.
Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 12.12.2022 року виникла заборгованість, нараховану у розмірі 35 894,00 грн., з яких: 10 000,00 - заборгованість за тілом кредиту, 25 894, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками (з 17.02.2021 до 18.06.2021 р.).
Відповідно до розрахунку заборгованості, в період до 19.03.2021 р. відсотки за кредитом нараховувались у розмірі 1,14 % на день, а після 19.03.2021 р. - 2,14 % на день.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені).
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Водночас, заявлені позивачем до стягнення суми процентів значно перевищують суми процентів, які передбачені умовами договору у межах погоджених строків користування грошовими коштами.
У цій справі позивач не надав суду доказів погодження у встановленому порядку між сторонами продовження строку користування кредитом, більше ніж 30 календарних днів, також суду не надано доказів погодження між сторонами нарахування процентів після закінчення строку кредитування у підвищеному розмірі, оскільки умовами договору прямо передбачено незмінну процентну ставку та заборону зміни процентів в односторонньому порядку. Отже, позивач не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків правомірного користування кредитом, і тому суд вважає, що до стягнення підлягають суми процентів, які були передбачені умовами договору і погоджені між сторонами - 3420,00 грн.
Позовні вимоги про стягнення процентів та втрат від інфляції на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач не заявляв.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 993 грн. 08 коп.
Як убачається зі змісту позову Позивач також просить суд стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката суду надано: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 22.09.2023 р. з адвокатом Міньковська А.В., детальний опис робіт про надання правової допомоги на суму 3 000 грн., який включає: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 1 година - 500 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2 години - 2000 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година - 300 грн.; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням 1 година - 200 грн.
Водночас, Відповідачем заперечень проти заявленої суми правничої допомоги не надано.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим і підтвердженим обсяг наданої правової допомоги.
На переконання суду, вказана сума відповідає складності справи, ціні позову та обсягу наданої правової допомоги.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 512-516, 525, 526, 533, 554, 610, 612, 624, 1048,1049,1054 ЦК України суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС», про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко