Справа № 643/4577/24
Провадження № 2/643/2673/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 суддя Московського районного суду м. Харкова Осадчий О. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 про виплату компенсації за невикористані відпустки,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить:

-прийняти рішення про отримання нею компенсації за невикористані тарифні відпустки за 10 років праці у ПТ «НЕАН» на наступні реквізити отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_1 , установа банку АТ «ПРИВАТБАНК», IBAN НОМЕР_2 , валюта карти UAN, призначення платежу грошова компенсація за невикористані відпустки та за дні іх затримки ОСОБА_1 .

Суд, перевіривши позовну заяву на її відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Згідно з п. 2, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 42, ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Так, позов містить зазначення у якості учасника справи без зазначення процесуального статусу лише ОСОБА_1 .

Позивач просить отримати компенсацію за невикористані тарифні відпустки за 10 років праці у ПТ «НЕАН», зазначення сторони відповідача та третьої особи позов не містить.

Згідно з цивільним процесуальним законодавством, відповідачем у позовній заяві повинно бути зазначено юридичну або фізичну особу, до якої заявлено вимоги, тобто якщо предметом спору є права чи обов`язки такої особи; третьою особою юридичну або фізичну особу, якщо рішення у справі може вплинути на права або обов`язки такої особи.

У пункті 7 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а бути викладені обставини, якими позивачі обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивачі від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, для визначення предмета доказування по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За правилами ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 410 ЦПК України, суд першої інстанції, яким є Московський районний суд м. Харкова, ухвалює судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім цього, з положень ст. 431 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції; виконавчі листи видаються судами на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з урахуванням вищевказаних положень чинного законодавства, суд зазначає, що резолютивна частина рішення викладається відповідно до заявлених позовних вимог.

Проте, позов не містить зазначення усіх учасників справи, зокрема, відповідача, а позовні вимоги ОСОБА_1 є некоректними та не конкретизованими, оскільки не містять вимоги про стягнення відповідної компенсації з зазначенням відомостей з кого та на користь кого її стягнути, періоду стягнення, суми стягнення та інше.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у п. 2, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Одночасно, з позову ОСОБА_1 слідує, що вона працювала у ПТ «Ломбард Неупокоєв, Ангуладзе» з 1995 року по 2022 рік, періодично звільняючись та заново працевлаштовуючись працювати у товаристві, просить отримати виплати за період з 1996 року по 2006 рік.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, оскільки позов не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини щодо:

-періодів працевлаштування у товаристві,

-використання/невикористання законодавчо передбачених відпусток під час перебування у трудових відносинах з товариством та періоди їх використання/невикористання,

-здійснення/нездійснення роботодавцем виплат компенсацій за невикористані відпустки;

до позовної заяви не додано відповідних доказів, таких як належним чином завірена копія трудової книжки, належним чином завірені копії наказів про прийняття на роботу/звільнення з роботи, отримання відпусток і т. д., на які позивач посилається у позовній заяві як на обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги.

За правилами п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Проте, позивачем не зазначено переліку доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Отже, ОСОБА_1 не дотрималась вимог п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Крім цього, з позову ОСОБА_1 слідує, що ПТ «НЕАН» має заборгованість перед нею у розмірі 212999,41 грн., проте ціну позову останній не містить, чим також не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

За правилами п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Одночасно суд зазначає, що згідно з ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не містить вищевикладених відомостей, визначених п. 8 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а більшість копій документів, доданих до позовної заяви, не завірені.

Крім цього, положеннями ст. 233 КЗпП України встановлено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Положеннями ст. 127 ЦПК України регламентовано питання поновлення та продовження процесуальних строків.

Так, з позову ОСОБА_1 слідує, що періодом, за який остання має право на виплату відповідних компенсацій, є 1996 2006 роки, проте позов подано у травні 2024 року.

У позові зазначається, що ОСОБА_1 не брала тарифну відпустку з робочих причин, звертатися до суду не мала можливості, бо поверталася та продовжувала працювати на підприємстві, після остаточного звільнення 31.05.2022 звернулася за правовою допомогою щодо складання претензії і таке інше.

Суд, вивчивши матеріали позову, з урахуванням вищевказаних положень ЦПК України щодо процесуальних строків та вимог до позовної заяви, наголошує ОСОБА_1 , що позов подано без обґрунтування строків його подання та без подання клопотання про поновлення процесуального строку.

Таким чином, позов ОСОБА_1 подано без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачеві часу, необхідного для усунення зазначених недоліків, шляхом подання:

-уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог п. 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, ст. 175 ЦПК України, у частині зазначення учасників справи, конкретизації позовних вимог, ціни позову, зазначення доказів, що підтверджують вказані у позові обставини, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

-належним чином засвідчених копій додатків до позову згідно зі ст. 95 ЦПК України;

-всіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, такі як належним чином завірена копія трудової книжки, належним чином завірені копії наказів про прийняття на роботу/звільнення з роботи, отримання відпусток і т. д., на які позивач посилається у позовній заяві як на обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги;

-заяви про поновлення строку на звернення до суду, в якій зазначити підстави для його поновлення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про виплату компенсації за невикористані відпустки залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Осадчий