Справа № 357/5240/24
Провадження № 4-с/357/18/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яновської І.М. заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії по скасуванню постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця Яновської І.М. в межах виконавчого провадження № 52437083.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) знаходиться виконавче провадження № 52437083 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 404 500,00 грн. В межах даного виконавчого провадження, постановою державного виконавця накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . 10.03.2024 року державний виконавець Інна Яновська листом повідомила скаржника, що вищевказана квартира була раніше виставлена на торги, які не відбулися і вона підлягає передачі стягувачу ОСОБА_3 у іншому виконавчому провадженні в рахунок стягнення аліментів з ОСОБА_2 29.03.2024 року скаржник усно звернувся до державного виконавця та йому було повідомлено, що станом на 29.03.2024 року існує постанова про передачу у приватну власність громадянці ОСОБА_3 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала боржнику ОСОБА_2 .

Скаржник зазначає, що державний виконавець своєю постановою передав у власність іншому стягувачу арештоване в його інтересах майно боржника, що є неприпустимим і таким, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи те, що боржник ОСОБА_2 , не має іншої жодної приватної власності, офіційно не працює і не отримує інших доходів, державний виконавець порушив права ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні №5 2437083, вважає такі дії державного виконавця ОСОБА_4 протиправними і такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

Заперечуючи вимоги скарги в.о. начальника відділу Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Овдієнко Я.В. подала відзив на скаргу, в якому зазначено, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 56426948 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 : 1) виконавче провадження (далі ВП) № 31929821 з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 ; 2) ВП № 52346142 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3585/15 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ; 3) ВП № 52346285 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3571/14 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на користь ОСОБА_3 ; 4) ВП № 74005880 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/1914/23 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ; 5) ВП № 59036023 з примусового виконання виконавчого напису № 1-789 від 19.04.2019 року про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ; 6) ВП № 56573432 з примусового виконання виконавчого напису № 1-1116 від 05.06.2018 року стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ; 7) ВП № 56088352 з примусового виконання виконавчого напису № 272 від 20.04.2017 року про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 ; 8) ВП № 52437083 повторне пред`явлення з примусового виконання виконавчого напису № 1658 від 22.08.2013 про стягнення заборгованості за договором позики на користь ОСОБА_1 . Перевіркою бази даних ДРРП встановлено, що арешт на майно боржника ОСОБА_2 накладено державним виконавцем при попередньому пред`явленні виконавчого напису № 1658, а саме: згідно постанови про арешт майна боржника ВП № 39541949 від 28.08.2013, яке завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», та згідно ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з майна боржника не знімався. Державним виконавцем вживались всі можливі заходи, передбачені законом, спрямовані на повне фактичне виконання боржником своїх зобов`язань, нормами законодавства не встановлено врахування хронології накладення арештів під час розподілу коштів. Державний виконавець вказує, що передача майна на реалізацію передавалася не на підставі постанови про арешт майна боржника, а на підставі постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника. В межах вищевказаного зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено відповідну постанову про опис та арешт майна боржника від 07.07.2023 року, згідно якої описано 1/2 частину житлової квартири, загальною площею 52,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що вказане нерухоме майно не реалізувалось у встановлений законом порядку на електронних торгах, державний виконавець направив лист стягувачу, щодо залишення за собою нереалізованого майна відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 07.07.2023 року. Вказані дії вчинені на підставі п. 10 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якого: у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону, а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання. Так, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 46 ЗУ «про виконавче провадження» у порядку черговості були задоволені вимоги про стягнення аліментних зобов`язань. В ході неодноразового звернення до відділу та да державного виконавця, ОСОБА_1 був обізнаний про хід виконання зведеного виконавчого провадження. У встановлені законом строк та у спосіб визначений законом, процесуальні документи та дії державного виконавця Рожком С.В. не оскаржувалися.

ОСОБА_3 подала заперечення на дану скаргу, та зазначила, що скаржником не надано доказів та відомостей щодо отримання боржником доходу, перебування його на обліку, як безробітного, отримання соціальної допомоги, інформації щодо проходження військової служби, оскільки ОСОБА_2 пройшов військово-медичну комісію є придатним до служби та заброньованим на підприємстві, також надає юридичну допомогу, за що отримує дохід. Також зазначає, що на виконанні у відділі ДВС перебуває 7 виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_3 . ОСОБА_3 вказує, що станом на 03.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів за ВП № 31929821 становила 232 205, 97 грн. Та за період з березня 2011 року по січень 2024 року, боржником було здійснено лише дві оплати: 1) 17 008, 26 грн. у вересні 2023 року; 2) 455, 60 грн. у листопаді 2023 року. Зазначено, що відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 39320565 арешт на 1/2 частину квартири, що належала боржнику ОСОБА_2 було накладено державним виконавцем ОСОБА_5 в межах ВП 31929821 про стягнення аліментів. Стягувач ОСОБА_3 перелічує вчинені виконавчі дії в межах ВП № 31929821, зокрема повідомила щодо накладення штрафу на боржника та складення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Стягувач ОСОБА_3 вважає, що не бажаючи сплачувати аліменти 18.09.2023р. ОСОБА_2 написав заяву про зупинення виконавчого провадження та планував, що матиме змогу вирішити питання з іншим стягувачем, своїм товаришем дитинства ОСОБА_1 щодо нерухомого майна, і тим самим уникнути будь-якої іншої відповідальності та фактичної втрати майна, однак державний виконавець не мав права зупиняти стягнення аліментів. ОСОБА_3 посилаючись на ст. 46, 61 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначає, що вона являється стягувачем другої черги (вимоги щодо стягнення аліментів), всі інші стягувачі - наступних черг (п`ятої), а тому її вимоги підлягають задоволенню першочергово. Окрім того, зазначила, що у період дії воєнного стану було введено мораторій на виконання виконавчих написів нотаріусів, згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» № 2455-ІХ від 27.07.2022 року, який набрав чинності 25.08.2022 (ВП № 52437083 за яким скаржник ОСОБА_1 є стягувачем відкрите на підставі виконавчого напису нотаріусу).

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 08.04.2024р. прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі по скарзі, призначив судовий розгляд, витребував матеріали виконавчого провадження № 56426948 (а.с. 15-16).

17.04.2024 року в.о. начальника відділу Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Овдієнко Я.В. подала відзив на скаргу (а.с. 18-139).

18.04.2024 ОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с. 140-143).

Ухвалою суду від 18.04.2024, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання скаржника про долучення до матеріалів скарги інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копії постанови про арешт майна боржника, а також за клопотанням державного виконавця Яновської І.М. залучено до розгляду скарги другого стягувача по зведеному виконавчому провадженні - ОСОБА_3 .

08.05.2024 на адресу суду надійшли заперечення на скаргу заінтересованої особи ОСОБА_3 .

09.05.2024 на електронну адресу суду від Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) надійшли додаткові письмові докази.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомив.

Головний державний виконавець Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Яновська І.М. заперечила вимоги скарги.

Заінтересована особа, стягувач ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення вимог скарги.

Заінтересована особа, боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши думку головного державного виконавця, стягувача ОСОБА_3 , оглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи доведено, що у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 56426948 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 , до складу якого входять:

- ВП № 31929821 з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811 від 25.11.2011 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 ;

- ВП № 52346142 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3585/15 від 16.12.2015 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 .

- ВП № 52346285 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3571/14 від 06.01.2015 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на користь ОСОБА_3 .

- ВП № 74005880 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/1914/23 від 25.01.2024 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 .

- ВП № 59036023 з примусового виконання виконавчого напису № 1-789 від 19.04.2019 року виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори Київської області Мельничук М.В. про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 .

- ВП № 56573432 з примусового виконання виконавчого напису № 1-1116 від 05.06.2018 року виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори Київської області Мельничук М.В. про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 .

- ВП № 56088352 з примусового виконання виконавчого напису № 272 від 20.04.2017 року виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_3 .

- ВП № 52437083 повторне пред`явлення виконавчого напису № 1658 від 22.08.2013 року виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничук І.М. про стягнення заборгованості за договором позики на користь ОСОБА_1 .

Встановлено, що 28.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Білоцерківського МВ ДВС БЦ МРУЮ про прийняття до примусового виконання виконавчого напису № 1658 від 22.08.2013 року, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Мельничук І.М. (а.с. 124) та 03.10.2016р. головним державним виконавцем Кравченко О.Г. було відкрито виконавче провадження № 52437083 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 404 500,00 грн (а.с. 129)

Встановлено, що головний державний МВ ДВС Білоцерківського управління юстиції Козачук Н.А. своєю постановою від 28.03.2012 року відкрила виконавче провадження № 31929821 з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811, виданого 25.11.2011р. Білоцерківським міськрайонний судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2011 року і до повноліття дитини (а.с. 27).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (ВП № 31929821) станом на 03.01.2024р. заборгованість боржника ОСОБА_2 становить 232 205,97 грн. (а.с. 73)

Встановлено, що 17.05.2018 державним виконавцем Заремба Ю.В. винесено постанову, якою об`єднано виконавчі провадження № 31929821, № 52346142, № 52346285, № 52437083, № 56088352 у зведене виконавче провадження № 56426948 (а.с. 130).

Відділом ДВС в межах виконавчого провадження № 31929821 виносились постанови про арешт коштів боржника від 28.12.2018р., встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.04.2019р., встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами 04.04.2019р., накладення штрафу від 24.04.2019р., накладення штрафу від 11.07.2023р., звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.06.2023р.

Постановою про опис та арешт майна боржника від 07.07.2023 державного виконавця Левенця Є.С. на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири в житловому будинку, що належить боржнику ОСОБА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , призначено ОСОБА_2 відповідальним зберігачем та повідомлено про кримінальну відповідальність (ас.. 45-47).

Постановою від 07.12.2023 року державний виконавець ОСОБА_4 для з`ясування вартості описаного й арештованого майна, проведення експертної оцінки майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 призначила суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЮРФОРМАТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811, виданого 25.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом (а.с. 61 зворот).

Згідно звіту про оцінку майна вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 станом на 13.12.2023 становить 713 832,00 грн (а.с. 65-66).

Матеріалами виконавчого провадження встановлено, що торги з продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 не відбулись (а.с.83-85),

Листом за вих.№ 54729 від 07.03.2024 року головний державний виконавець ОСОБА_4 повідомила стягувача ОСОБА_3 про вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 07.07.2023 (а.с. 86).

Заявою від 08.03.2024р. стягувач ОСОБА_3 повідомила про намір залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості (а.с.87).

Встановлено, що постановою головного державного виконавця Яновської І.М. від 22.03.2024 передано стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості: за виконавчим документом № 2А-1811, виданим 25.11.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом - повного погашення боргу зі сплати аліментів на момент повноліття в сумі 232 205,97 грн. та штрафу за несплату аліментів в сумі 136 942,33 грн., всього 369 148,30 грн.; за виконавчим документом № 2/357/3585/15, виданим 16.12.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом повного погашення боргу в сумі 1741,59 грн.; за виконавчим документом № 2/357/3571/14, виданим 06.01.2015 Білоцерківським міськрайонним судом повного погашення боргу в сумі 72 024,50 грн.; за виконавчим документом № 2/357/1914/23, виданим 25.01.2024 року Білоцерківським міськрайонним судом часткового погашення суми боргу в розмірі 56 768,01 грн., передано майно, належне на праві власності ОСОБА_2 1/2 частину житлової квартири, загальною площею 52,7 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 89-91).

22.03.2024 головним державним виконавцем Яновською І.М. складено відповідний акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (а.с. 92-94).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна (частина перша статті 50 Закону України "Про виконавче провадження").

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, встановлений ст.61 Закону України «Про виконавче провадження».

Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч.8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Порядок реалізації майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Згідно з. ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. (ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження»)

Отже, на підставі вказаних вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» після складання протоколу № 606859 від 06.03.2024р. проведення електронних торгів, яким встановлено, що треті електронні торги щодо лота 545821 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, державний виконавець повідомив про це ОСОБА_3 , яка є стягувачем за виконавчими листами про стягнення аліментів, пені за прострочення сплати аліментів, неустойки, тобто аліментними зобов`язаннями, котрі входять у другу чергу задоволення вимог, згідно ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження», та запропонувала стягувачу ОСОБА_3 вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

08.03.2024 року від стягувача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона повідомила державного виконавця про намір залишити за собою нереалізоване на третіх електронних торгах майно та 22.03.2024р. державним виконавцем було винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

За змістом ч. 3ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з встановлених в ході судового розгляду справи обставин, суд вважає, що дії державного виконавця про передачу майна стягувачу у власність в рахунок погашення боргу з аліментів відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» і направлені на виконання рішення суду та підстав для визнання дій державного виконавця протиправними, з наведених в скарзі підстав, судом не встановлено.

ОСОБА_1 , являється стягувачем у ВП №52437083 та вважає, що його права як стягувача були порушені, однак не враховує черговість погашення заборгованості, не вказує яким чином він намагався залишити за собою вказане майно.

Крім того, виконавчий напис нотаріуса, за яким скаржник ОСОБА_1 є стягувачем, наразі, у період дії воєнного стану не виконується, оскільки змінами до Закону України «Про виконавче провадження», було введено мораторій на виконання виконавчих написів нотаріусів. (Закон № 2455-IX від 27.07.2022 року, який набрав чинності 25.08.2022р.)

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку, що вимоги скарги не доведенні, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яновської І.М.заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії по скасуванню постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 15.05.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола