Справа № 930/312/24
Провадження № 2/930/318/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області про визнання права власності на самочинно переобладнане приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області про визнання права власності на самочинно переобладнане приміщення, в якому просила, змінити цільове призначення нежитлового підвального приміщення загальною площею 541,6 м2, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 на цільове призначення гуртожиток.

Мотивуючи позов тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 958 від 10.05.2018 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Позивачка є власником нежитлового підвального приміщення загальною площею 541,6 м2, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

На початку 2022 року позивачкою здійснено перебудову внутрішніх стін приміщення, в наслідок чого створено шість житлових кімнат, три коридори, хол, кухню, комору. Тобто створене тепле приміщення з відповідними санітарно-гігієнічними умовами, яке придатне для приживання.

Після реконструкції в приміщені загальною площею 497,7 м2, створені кімнати загальною площею 248.2 м2. Вказане приміщення позивачка використовує, як гуртожиток для проживання людей.

Виготовлення проектно-кошторисної документації для приміщення потребує значних фінансових затрат та часу, тому позивачка здійснила реконструкцію, переобладнання без виготовлення проектно-кошторисної документації.

На даний час в позивачки виникла необхідність оформити зміну цільового призначення приміщення, реєстрацію його в реєстрі та оформлення права власності на реконструйоване приміщення (гуртожиток), але через відсутність належно затвердженого проекту вона не може цього зробити, тому змушена звернутися до суду для захисту свого права на власність.

Ухвалою від 12.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовну провадження.

Ухвалою від 26.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої просив, проводити розгляд справи без участі представника міської ради та прийняти рішення на власний розсуд.

Оскільки учасник справи до суду не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником нежитлового підвального приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 541,6 м2, право власності на яке зареєстровано 10.05.2018, вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Однак, для того, аби використовувати нерухомість в якості житла воно повинно бути віднесено до житлового фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЖК України, до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 ЖК України, Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України.

Виконавчі комітети міських (міст республіканського підпорядкування) рад здійснюють також відповідні права і обов`язки, передбачені статтею 15 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст .15 ЖК України, Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України.

Відповідно до ст.. 127 ЖК України, Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради.

Житлові будинки, квартири, інші житлові приміщення (об`єкти житлової нерухомості) призначаються і повинні бути придатними для постійного проживання в них громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових приміщень і гуртожитків. Для цього приміщення має відповідати вимогам законодавства до житлових об`єктів, встановленими ДБН В.2.2-15:2019 "Житлові будинки. Основні положення".

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідного органу виконавчого комітету Немирівської міської ради, з метою зміни цільового призначення нежитлового примі в житлове, тобто переведення нежитлового приміщення до житлового фонду .

Крім того, позивачем не надано доказів дотримання вимог ДБН В.2.2-15:2019 "Житлові будинки. Основні положення".

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність та достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи, що законом передбачений позасудовий порядок та спеціальний механізм переведення нежитлового приміщення до житлового фонду , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: С.М. Науменко