Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/1412/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Шульзі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» про стягнення страхового відшкодування та збитків, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 16.02.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 , пред`явлені до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишені без розгляду, на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Позовні вимоги, пред`явлені ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» про стягнення страхового відшкодування, позивач мотивує тим, що 16.11.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Черкаси на перехресті вулиць В. Чорновола та Благовісна за участю транспортного засобу MAZDA 3 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу CHEVROLET CAPTIVA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого належний останньому автомобіль зазнав технічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2022 (справа №711/6099/22) винною у скоєному ДТП визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія MAZDA 3 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/210186557 у ПрАТ «СК «Інтер-поліс».

Як зазначено у позові, керуючись ст.ст. 35, 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 17.11.2022 позивачем було направлено на поштову адресу страховика пакет документів, необхідних для отримання страхового відшкодування. Між тим, 27.01.2023 він звернувся до страховика із письмовим запитом, в якому просив надати відповідь на порушені питання, а саме: яка сума належного йому страхового відшкодування, яка нарахована спеціалістами страхової компанії? Згідно із якими нормативними актами нарахована сума страхового відшкодування? Чи всі документи надані для проведення належного страхового відшкодування? Коли буде здійснена виплата страхового відшкодування?

Позивач вказує, що ПрАТ «СК «Інтер-поліс» відповіді на його запит на надало. Зважаючи на ігнорування запитів позивача, він звернувся із скаргою до Національного Банку України на дії страховика, але дані дії не призвели до виплати страхового відшкодування.

Задля визначення розміру понесених збитків, позивач звернувся до судового експерта Старинець М.В., в результаті чого останнім було проведено авто-товарознавче дослідження та складено звіт № А11-29 від 13.12.2022, згідно з яким: - С (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) = 299500 грн. 00 коп.; - Свр (вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фіз. зносу КТЗ) = 270095 грн. 59 коп.; - Сврз (вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фіз. зносу КТЗ) = 117974 грн. 65 коп.

Позивач вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «СК «Інтер-поліс» на свою користь не сплачене страхове відшкодування, у розмірі 117974 грн. 65 коп.

Крім того, позивач зазначає, що на дату складання позову, у страховика вже сплив термін щодо прийняття рішення про відмову чи сплату страхового відшкодування, оскільки заяву на виплату страхового відшкодування було надано останньому ще 17.11.2022.

Також, позивачем було витрачено кошти у розмірі 1500грн. 00 коп. на послуги евакуатора. Дані кошти, як на його думку, також підлягають до відшкодування за рахунок ПрАТ «СК «Інтер-поліс».

Таким чином, позивач просить суд, стягнути з ПрАТ «СК «Інтер-поліс» на свою користь несплачене страхове відшкодування у розмірі 117974 грн. 65 коп., витрати на послуги евакуатора у розмірі 1500 грн. 00 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 23.03.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачем ПрАТ «СК «Інтер-поліс» подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що на момент настання ДТП транспортний засіб «Мазда», державний номер НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_2 , було забезпечено договором обов`язкового страхування ЕР210186557, внаслідок чого позивач звернувся з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» для відшкодування нанесеної шкоди.

Власник пошкодженого транспортного засобу, в порядку ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПрАТ СК «Інтер-поліс» з повідомлення про настання страхового випадку.

Після отримання повідомлення про настання ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування страховою компанією було направлено аварійного комісара, в порядку ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

24.11.2022 представником ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у зв`язку зі зверненням позивача до страховика, тобто на 5 робочий день з моменту звернення з повідомленням було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, ПрАТ «СК «Інтер-поліс» на виконання вимог Закону було проведено власне розслідування та визначено розмір шкоди у строки та в порядку, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до проведеного огляду транспортного засобу, проведеного на замовлення аварійним комісаром ПрАТ «СК «Інтер-поліс» було складено звіт від 16.12.2022.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шевроле», державний номер НОМЕР_4 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає на замінені деталі - 101281,32 грн. з ПДВ.

Отже, як вказує відповідач, саме така сума повинна бути виплачена ПрАТ «СК «Інтер-поліс» на рахунок потерпілої особи після надання доказів ремонту транспортного засобу.

Крім того, відповідачем звернуто увагу на те, що наданий позивачем звіт не відповідає вимогам ст. 34 Закону № 1961-ІУ. Позивачем було порушено порядок визначення розміру шкоди, а наданий ним звіт є доказом, отриманим з порушенням порядку, передбаченого законом. Оскільки при розрахунку розміру нанесеного збитку оцінювачем було враховано ПДВ на запасні матеріали та запасні частини, таким чином даний податок повинен бути віднятий та, який буде доплачено після надання документів, шо підтверджують ремонт, оплату ремонту та, що СТО є платником ПДВ. Отже, у страховика виник обов`язок відшкодувати шкоду за вирахуванням ПДВ, розрахованого на підставі звіту, проведеного аварійним комісаром. Відповідно, потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк.

Відповідач зазначає, що із заявою про виплату страхового відшкодування, яка відповідає вимогам ст. 35 Закону № 1961-ІУ, позивач не звертався у зв`язку з чим страховик не здійснював виплату страхового відшкодування, про що було направлено листа. Таким чином, даний позов вважає передчасним, бо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування у зв`язку з незверненням позивача та не настання строку на виплату.

Крім того, у відзиві відповідач просить розподілити судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України та стягнути з позивача на свою користь витрати, які поніс відповідач, у розмірі 4000грн. 00коп. Відповідач вважає, що судові витрати повинні бути покладені на позивача внаслідок того, що, зловживаючи своїми правами, позивач не виконав вимоги законодавства та не надав підписану заяву про виплату страхового відшкодування.

Позивачем через представника подано відповідь на відзив. Зазначено, що керуючись нормами ст.ст. 33, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 17.11.2022 позивачем було направлено на поштову адресу страховика пакет документів, необхідних для отримання страхового відшкодування. Про вказану обставину, сторона позивача вказувала в своїй позовній заяві, в свою чергу, представник відповідача даного факту не заперечує. Звертає увагу, що зразок (бланк) відповідної інструкції по ДТП, в якій також міститься заява на виплату страхового відшкодування, було надано страховику, шляхом надсилання на електрону пошту. Після отримання наданої інструкції по ДТП, страховик надіслав електронне повідомлення у відповідь наступного змісту: «Ваше повідомлення успішно доставлено. Не потрібно відповідати на цей лист. З повагою, «СК «Інтер-поліс».

Твердження представника відповідача, що позивачем було грубо порушено визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки, як особи, яка має право на отримання страхового відшкодування, оскільки останній не надав до страховика належно оформлену заяву на виплату, не відповідають дійсності, оскільки саме ПрАТ «СК «Інтер-поліс» повинне було надати консультаційну допомогу позивачеві та повідомити про відсутність підпису на наданій заяві. В позовній заяві позивач також повідомляв про здійснений ним досудовий порядок врегулювання спору, зокрема 27.01.2023 останній звернувся до страховика із письмовим запитом, в якому просив надати розгорнуту відповідь на порушені запитання. Лише після відправлення позовної заяви, позивачем було отримано листа від 13.02.2023 № 0260, в якому страховик повідомив про вказаний недолік наданої заяви на виплату страхового відшкодування.

У відповіді на відзив зазначено, що страховиком, всупереч вимогам ст. 35.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було повідомлено про розрахунок страхового відшкодування, як і не надано нормативно-правові акти, згідно яких проводився розрахунок, задля ознайомлення. Проте, позивач просив страховика здійснити дані дії у своєму запиті, що був направлений 27.01.2023. Твердження відповідача щодо передчасного звернення позивача до суду, є необґрунтоване.

Сторона позивача не визнає наданий відповідачем звіт № 32934 від 16.12.2022, оскільки даний документ не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України, ФДМ України від 24.11.2003 №142/2092, зареєстрованої в МЮ України 24.11.2003 за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Так, оцінювачем ОСОБА_3 не було здійснено огляд об`єкту дослідження - автомобіля CHEVROLET CAPTIVA д.н.з. НОМЕР_2 . До вказаного звіту додається акт огляду транспортного засобу № 32934 від 24.11.2022, який не містить підпису позивача, як власника автомобіля. Попри зазначене, з актом позивач не був ані ознайомлений, ані повідомлений взагалі про наявність такого акту.

Крім того, страховиком взагалі не було здійснено огляд належного позивачеві транспортного засобу. Стороні позивача невідомо, яким чином фотографії автомобіля CHEVROLET CAPTIVA д.н.з. НОМЕР_2 , що були здійснені оцінювачем ОСОБА_4 під час його огляду, який відбувся 24.11.2022 та 29.11.2022 (дефектна відомість №А11-29 до звіту від 13.12.2022 ФОП ОСОБА_5 ) опинились у розпорядженні страховика та, з яких підстав страховик видає дані фотографії за такі, що були здійснені їхнім представником. Оцінювач ОСОБА_3 , керуючись невідомими вихідними даними складає вище вказаний акт огляду та керується ним під час здійснення авто-товарознавчого дослідження. Відповідно до наказу від 24.11.2003 №142/5/2092 про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних Т/З, пункту 8.5. калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Оскільки оцінювачем не було здійснено огляд транспортного засобу, позивач вважає, що ремонтна калькуляція є неналежним та недопустимим доказом по даній цивільній справі. Вказаний звіт не містить в собі кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ОСОБА_3 , що, в свою чергу, унеможливлює можливість переконатися про наявність у останньої повноважень на здійснення відповідних досліджень. Зважаючи на порушення під час здійснення авто-товарознавчого дослідження, - звіт № 32934 від 16.12.2022 є неналежним та недопустимим доказом по даній цивільній справі.

Позивач вважає, що ним не було порушено вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо надання заяви на виплату страхового відшкодування, - покладання на позивача витрат на правничу допомогу є неправомірним. Отже, просить задовольнити позовні вимоги і відмовити у задоволення заяви відповідача щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем подані не були.

Ухвалою суду від 19.07.2023 призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу і зупинене провадження по справі. Дане судове рішення залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28.09.2023.

Ухвалою суду від 14.08.2023 поновлене провадження по справі задля вирішення клопотання відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс».

Ухвалою суду від 06.11.2023 зупинене провадження по справі на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 16.01.2024 поновлене провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_6 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Подано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ «СК «Інтер-поліс» не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

Враховуючи думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що 16.11.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Черкаси на перехресті вулиць В. Чорновола та Благовісна за участю транспортного засобу MAZDA 3 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу CHEVROLET CAPTIVA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого належний останньому, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 28.03.2008, виданого ТСЦ 7141, автомобіль зазнав технічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2022 (справа №711/6099/22) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_2 і на неї накладене стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850грнж. 00коп. Дане судове рішення набрало законної сили 12.12.2022.

Відповідальність водія MAZDA 3 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/210186557 у ПрАТ «СК «Інтер-поліс».

Крім того, встановлено, що відповідно до квитанції, виданої ПП ОСОБА_7 ОСОБА_1 від 16.11.2022, останнім сплачено приватному підприємцю 1500грн. 00коп. за авто-послуги евакуатора транспортного засобу автомобіля CHEVROLET CAPTIVA д.н.з. НОМЕР_2 .

Позивачем ОСОБА_1 на електронну адресу ПрАТ «СК «Інтер-поліс» 17.11.2022 було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 16.11.2022 за його участі та заяву про страхове відшкодування, які датовані 17.11.2022, на що страховою компанією 18.11.2022 надано на електронну адресу відповідь на повідомлення про те, що повідомлення клієнта успішно доставлене.

27.01.2023 ОСОБА_1 направлено рекомендованим листом 421 через Укрпошту до ПрАТ «СК «Інтер-поліс» запит, датований 12.01.2023 про те, яка сума належного йому страхового відшкодування; за якими нормативними актами нарахована сума страхового відшкодування; чи всі документи ним надані для проведення страховою компанією страхового відшкодування і, коли буде виплачене страхове відшкодування.

13.02.2023 ПрАТ «СК «Інтер-поліс» заявнику надано відповідь №0260 про те, що страхове відшкодування не розраховувалося, відсутні підстави для виплати страхового відшкодування у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, зазначено, що у разі надходження на адресу страховика заяви, що буде відповідати вимогам ст. 35 цього Закону, страховик розгляне її відповідно до норм закону.

Відповідачем у відзиві зазначено про те, що страховою компанією на виконання вимог вказаного вище Закону було проведено власне розслідування та визначено розмір шкоди у строки та порядку, визначеними цим Законом. Так, як зазначено, було направлено аварійного комісара, відповідно до ст. 34 Закону; 24.11.2022 представником ПрАТ «СК «Інтер-поліс» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у зв`язку із зверненням позивача до страховика, зокрема після отримання повідомлення про ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування. Відповідно, після проведення огляду транспортного засобу, проведеного на замовлення аварійним комісаром страховика було складено звіт від 16.12.2022 і визначено розмір нанесеної шкоди вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шевроле», державний номер НОМЕР_4 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає на замінені деталі - 101281,32 грн. з ПДВ. При цьому, відповідач у відзиві підтверджує те, що саме така сума повинна бути виплачена страховиком на рахунок потерпілого після надання доказів ремонту транспортного засобу.

Відповідний звіт від 16.12.2022 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складений ТОВ «Експертна компанія «Фаворит ассистанс» (оцінювач ОСОБА_3 ) на замовлення ПрАТ «СК «Інтер-поліс» наданий із відзивом відповідачем і досліджений під час розгляду справи. При цьому, акт огляду транспортного засобу №32934 (дефектна відомість) від 24.11.2022 містить підпис особи без зазначення прізвища, але з відбитком печатки «Фаворит ассистанс» і без підпису власника ТЗ.

Станом на час розгляду справи відсутні дані про виплату позивачу страхового відшкодування у будь-якому розмірі. Крім того, під час розгляду справи представником позивача було повідомлено, що транспортний засіб, належний позивачу, частково відремонтований, але доказів по здійсненому ремонту немає, оскільки ремонт ще не завершений.

Відповідно до висновку №06 від 11.01.2024 судового експерта Березовського А.А., складеного на виконання ухвал суду від 19.07.2023 та від 06.11.2023, за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи: ринкова вартість транспортного засобу автомобіля CHEVROLET CAPTIVA д.н.з. НОМЕР_2 на момент настання ДТП 16.11.2022 складає 299500грн. 00коп., в т.ч. ПДВ; вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу без врахування коефіцієнта фізичного зносу складників з ПДВ у зв`язку із ДТП, що мала місце 16.11.2022 складає 260471грн. 65коп. з ПДВ; розмір величини коефіцієнту фізичного зносу складників та його грошовий вираз складає Ез=0,7; вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахування коефіцієнту фізичного зносу складників без ПДВ у зв`язку із ДТП, що мала місце 16.11.2022 складає 100863грн. 84коп. без ПДВ.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як передбачено ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Отже, для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою.

Відповідно до ст. 980 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) - є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ч.22.1 ст. 22 цього Закону).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ч.1 п.1 ст.28 цього Закону).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно, за результатами розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1500грн. 00коп., як витрат, понесених позивачем у зв`язку із евакуацією транспортного засобу після ДТП, яка мала місце 16.11.2022, підлягають до задоволення, враховуючи досліджені докази (квитанція від 16.11.2022, яка видана ПП ОСОБА_7 ), які суд вважає належними та допустимими.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п.п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону).

Відповідно до ст. 34 згаданого Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Відповідно до ст. 35 згаданого Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а)найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б)прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г)інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д)документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди (ст. 35 Закону № 1961-IV).

Таким чином, за результатами розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення із страхової компанії на користь потерпілого внаслідок ДТП, яка мала місце 16.11.2022, несплаченого страхового відшкодування підлягають до часткового задоволення, а саме слід стягнути вартість відновлювального ремонту пошкодженого і належного позивачу транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників без ПДВ у розмірі 100863грн. 84коп (без ПДВ). В іншій частині слід відмовити.

Так, даний розмір відшкодування визначений висновком судової експертизи №06 від 11.01.2024, складений судовим експертом Березовським А.А. на виконання ухвали суду від 19.07.2023 про призначення експертизи з урахуванням ухвали від 06.11.2023. Вказаний висновок експертизи суд вважає належним, допустимим доказом у розумінні ст.ст. 76-78, 102 ЦПК України, який не спростований відповідачем.

Крім того, суд вважає безпідставним визначення позивачем розміру відшкодування 117974грн. 65коп., як зазначено у позовній заяві, із посиланням на звіт від 13.12.2022, оскільки цей розмір включає ПДВ. При цьому, позивачем не надані докази про те, що ним проведений ремонт пошкодженого транспортного засобу приватним підприємством (підприємством), фізичною особою-підприємцем та інш., які б були платником ПДВ. Також, відсутні об`єктивні дані вважати, що різниця 17110грн. 81коп. (117974грн. 65коп. 100863грн. 84коп.) є саме розміром ПДВ.

Слід зазначити, що доводи відповідача про те, що позивачем, як потерпілим внаслідок ДТП, не було подано заяву про виплату страхового відшкодування, а тому воно не було виплачене, є безпідставними, оскільки позивачем доведено належними доказами факт направлення і отримання 17.11.2022 страховою компанією як повідомлення про ДТП, так і заяви про виплату страхового відшкодування, що визнається і відповідачем, враховуючи доводи, які викладені у відзиві на позов. Крім того, про те, що заява про страхове відшкодування не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не є підписаною ОСОБА_1 , страхова компанія відповідач по справі, повідомила потерпілому лише листом від 13.02.2023 на запит останнього від 12.01.2023 щодо питань невиплати страхового відшкодування та з`ясування його розміру.

Також, суд звертає увагу й на те, що сам же відповідач, враховуючи доводи відзиву на позов, вказує, що після отримання повідомлення про ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування ним були вчинені дії: направлено аварійного комісара, проведено огляд транспортного засобу, замовлено та складено звіт щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу тощо, що свідчить про фактичну перевірку на предмет належності відповідної заяви та долучених документів, які передбачені ст. 35 згаданого Закону та їх прийняття до виконання. Крім того, ПрАТ «СК «Інтер-поліс», як вказує, погоджується із виплатою розміру страхового відшкодування, визначеного звітом від 16.12.2022 у розмірі 101281грн. 32коп. з ПДВ, але при умові надання доказів ремонту транспортного засобу. Встановлено під час розгляду справи, що автомобіль частково відремонтований, але відповідних доказів сторона позивача не надала. При цьому, суд погоджується із доводами позивача, які викладені у відповіді на відзив, про те, що даний звіт не є належним та допустимим доказом, враховуючи, що відсутні дані, що саме оцінювач ОСОБА_3 проводила огляд транспортного засобу, належного позивачу і, що вона має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, копія якого не надана; потерпілий ОСОБА_1 не був присутній при огляді транспортного засобу 24.11.2022, враховуючи дату, яка вказана у акті №32934, оскільки відсутній його підпис і він заперечує даний факт, про що зазначено ним у процесуальних заявах у справі; у акті від 24.11.2022 взагалі не вказано особу, яка проводила огляд транспортного засобу, хоча цей акт був покладений в основу складання ремонтної калькуляції від 16.12.2022; відсутнє джерело отримання оцінювачем фотознімків пошкодженого автомобіля, враховуючи, що калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду транспортного засобу.

Суд вважає помилковими твердження відповідача про те, що звернення позивача до суду із цим позовом, є передчасним.

Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Тобто, страхова компанія, отримавши 17.11.2022 повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування та, отримавши звіт від 16.12.2022 про визначення розміру шкоди, який повинен був бути виплачений потерпілому, - не прийняла рішення ні про відмову у виплаті, ні про виплату страхового відшкодування, не повідомила про будь-яке рішення, в тому числі і щодо неналежно поданих документів, що і стало наслідком звернення позивача 02.03.2023 (надійшов до суду 06.03.2023) із позовом до суду. Крім того, як вже зазначалось вище, отримавши вказані документи, відповідач не повідомив потерпілого про те, що вони не відповідають вимогам ст. 35 Закону, враховуючи норми ч.35.3 ст. 35 Закону (щодо надання консультативної допомоги заявнику під час складання заяви тощо). Сам по собі факт надання відповідачем до суду відповіді від 13.02.2023 №0260 на запит ОСОБА_1 від 12.01.2023, не свідчить про те, що ця відповідь була належним чином направлена і отримана останнім. Як вказав у відповіді на відзив позивач, дану відповідь ним було отримано лише після направлення до суду цієї позовної заяви.

Отже, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача 1500грн. 00коп. витрат, понесених останнім на евакуацію транспортного засобу та 100863грн. 84коп. (без ПДВ) як страхове відшкодування. В іншій частині вимог слід відмовити, враховуючи вище викладене. На думку суду, дане рішення суду є справедливим щодо кожної із сторін, враховуючи їхні доводи та досліджені докази.

Встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3924грн. 55коп. (квитанція від 24.02.2023) та кошти за проведення судової експертизи у розмірі 4800грн. 00коп. (платіжна інструкція від 04.01.2024).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ПрАТ «СК «Інтер-поліс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1361грн. 83коп. та витрати, понесені за проведення судової експертизи у розмірі 1665грн. 62коп., враховуючи, що позовні вимоги стосовно цього відповідача задоволені на 85,68% та те, що решта позовних вимог, які були пред`явлені до ОСОБА_2 на загальну суму 165620грн. 94коп., залишені без розгляду, на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Крім того, оскільки у відзиві на позов від 13.04.2023 відповідач просить розподілити судові витрати у порядку ст. 141 ЦПК України і стягнути з позивача на свою користь витрати, які поніс відповідач у розмірі 4000грн. 00коп., то щодо вирішення цього питання, суд вважає за необхідне призначити відкрите судове засідання на 29.02.2024 на 11-00.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» (, м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 102363грн. 84коп., судовий збір у розмірі 1361грн. 83коп., а також витрати за проведення експертизи у розмірі 1665грн. 62коп., а всього 105391грн. 29коп.

В іншій частині відмовити.

Призначити відкрите судове засідання щодо розгляду питання про розподіл судових витрат за заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс», яка викладена представником адвокатом Гусєвим Павлом Володимировичем у відзиві на позов від 13.04.2023 на 29.02.2024 на 11-00.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 04.03.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька