Провадження № 2/357/618/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участі секретаря Вальчук М. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості безоблікового використання електроенергії,-
В листопаді 2023 року позивач приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості безоблікового використання електроенергії, посилаючись на наступні обставини.
Позивач здійснює розподіл електричної енергії на території Київської області.
22 травня 2000 року між ДТЕК «Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № 563427 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Акту № 22/034414-М від 06.10.2022 року контрольного огляду складеного позивачем покази приладу обліку № 5735323 на дату перевірки становили 010591.
Відповідно до наряду від 20.12.2022 року позивачем було проведено технічну перевірку лічильника об`єкту відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та відключено повторно з монтажем проводу. Покази приладу обліку № 5735323 на дату перевірки становили 010591.
18 лютого 2023 року уповноваженими працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» проводилась перевірка об`єкту відповідачів, про що було складено Акт про порушення № К045516.
Під час проведеня даної перевірки вказаного об`єкту, позивачем було виявлено порушення п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 5.5.5. ПРРЕЕ, що відповідаче порушення п. 8.4.2. ПРРЕЕ самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом від відного пакетника до комутаційних аператів, які заживлюють квартиру 427. Електрична енергія не враховується. Порушення продемонстровно споживачу.
Згідно п. 8.4.2.6 ПРРЕЕ та у відповідності до п. 8.4.13 ПРРЕЕ, позивачем нараховано відповідачу суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 10 538 грн. за період 43 дні з 06.01.2023 року по 18.02.2023 року.
14 квітня 2023 року на адресу відповідачів було направлено протокол комісії № 264 від 04.04.2023 року, розрахунок до акту про порушення № К045616 від 18.02.2023 року рекомендованим листом, які згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручені особисто відповідачу 25.04.2023 року.
Жодних заперечень щодо порядку та розміру необлікової електроенергії відповідачем не надано, рішення про проведення розрахунку обсягу та вартості облікованої електроенергії, оформлене Протоколом № 264 від 04.04.2023 року не оскаржено.
Отже, згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідачі несуть відповідальність за порушення ПРРЕЕ, зокрема за самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Тому, просили суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість безоблікового використаної електроенергії у розмірі 10 358 гривень та та 2 684,00 гривень судового збору сплачений позивачем за подання позовної заяви ( а. с. 1-4 ).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 32 ) та матеріали передані для розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.
06 листопада 2023 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів ( а. с. 37, 38 ).
З вказаної інформацій вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрованим не значиться.
16 січня 2024 року за вх. № 2772 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ОСОБА_2 ( а. с. 40).
З вказаної інформацій вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.12.1980 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України ( ч. 10 ст. 187 ЦПК України ).
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.
Ухвалою судді від 18 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розглядсправи за правилами спрощеногопозовногопровадження з повідомленням (викликом) сторінта призначено судовезасідання у справі на 14.02.2024 року (а.с. 41-42).
14 лютого 2024 року розгляд справи було відкладено на 19.03.2024 року у зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача ОСОБА_2 ( а. с. 52 ).
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слуханняспрваи повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ЦПК України.
Так, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце слухання справи у відповідності з вимогами ч. 10 ст. 187 ЦПК України,про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення ( а. с. 53 ).
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ).
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Так, наявне в матеріалах справи оголошення про виклик ОСОБА_1 на 10 годину 00 хвилин 19.03.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в якості відповідача про стягнення вартості без облікового використаної електроенергії, розміщено 14.02.2024 року у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася судом шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації останнього, відповідно до отриманої відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт, причина повернення працівниками пошти вказана, як адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
До того ж, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду ( близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ).
Отже, з урахуванням наведених вище постанов, викладених Верховним Судом, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи та завчасно.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
В свою чергу, представник позивача скористувався вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.
В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З боку відповідачів жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.
Також, не надходив і відзив на позовну заяву ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійсню єсекретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, належним чином повідомлені відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явивлися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надали відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.
Ухвалою суду від19 березня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» підлягаютьзадоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.
Встановлено, що позивач ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» здійснює розподіл електричної енергії на території Київської області.
Згідно п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р. /зі змінами/ (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно і укладених договорів.
22 травня 2000 року між ДТЕК «Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № 563427 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 6 ).
Відповідно до п. 2.1 Договору, Електропостачальник зобов`язується постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, відповідно до встановленої потужності 3 кВт електроустановок Споживача за роздрібними тарифами, встановленими НКРЕ.
Згідно п. 3.11 Договору, Споживач зобов`язаний вразі втрати або крадіжки приладу обліку, проводити оплату, з дозволу Електропостачальника у термін, що не перевищує 3-х місяців, по средньомісячній величині споживання за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців.
За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України, договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право: п.п. 3, проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; п.п. 12, складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики; п.п. 14, на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
У відповідності з п. 8.2.6 ПРРЕЕ, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПРРЕЕ процедури.
Згідно Акту № 22/034414-М від 06.10.2022 року контрольного огляду складеного позивачем покази приладу обліку № 5735323 на датуи перевірки становили 010591 ( а. с. 10 ).
Відповідно до наряду від 20.12.2022 року позивачем було проведено технічну перевірку лічильника об`єкту відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та відключено повторно з монтажем проводу. Покази приладу обліку № 5735323 на дату перевірки становили 010591 ( а. с. 11 ).
18 лютого 2023 року уповноваженими працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» проводилась перевірка об`єкту відповідачів, про що було складено Акт про порушення № К045516 ( а. с. 13 ).
Вищевказаний Акт було складено у присутності ОСОБА_2 та останнім було ознайомлено з відповідним актом про порушення.
В зазначеному вище Акті, зауваження до складеного акту вказано, що по даній квартирі проживали квартиронаймачі, про те, що квартира була підключена без обліку, він не знав, йому було повідомлено працівниками РЕСу. Зараз в цій квартирі ніхто не проживає.
Так, під час проведеня даної перевірки вказаного об`єкту, позивачем було виявлено порушення п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 5.5.5. ПРРЕЕ, відповідачем порушення п. 8.4.2. ПРРЕЕ самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом від відного пакетника до комутаційних аператів, які заживлюють квартиру 427. Електрична енергія не враховується. Порушення продемонстровно споживачу.
Згідно п. 8.4.2.6 ПРРЕЕ та у відповідності до п. 8.4.13 ПРРЕЕ, позивачем нараховано відповідачу суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 10 538 грн. за період 43 дні з 06.01.2023 року по 18.02.2023 року ( а. с. 19 ).
Так, 12 квітня 2023 року на адресу відповідачів було направлено протокол комісії № 264 від 04.04.2023 року, розрахунок до акту про порушення № К045616 від 18.02.2023 року рекомендованим листом ( а. с. 27 ), які згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручені особисто відповідачу 25.04.2023 року ( а. с. 28 ).
Встановлено, що жодних заперечень щодо порядку та розміру необлікової електроенергії відповідачами не надано, рішення про проведення розрахунку обсягу та вартості облікованої електроенергії, оформлене Протоколом № 264 від 04.04.2023 року не оскаржено.
Отже, згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідачі несуть відповідальність за порушення ПРРЕЕ, зокрема за самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до пунктів 8.2.4-8.2.6 ПРРЕЕ, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до визначеного порядку. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для доведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
У відповідності до глави 8.4 ПРРЕЕ, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПРРЕЕ процедури.
Пп. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі неправомірних дій споживача.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідновимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Отже, згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідачі несуть відповідальність за порушення ПРРЕЕ, зокрема за самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до ст.ст. 610, 614 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявностіїї вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, позивачем згідно з розділом 8.4. ПРРЕЕ та у відповідності з п. 8.4.2 ПРРЕЕ, відповідачам нараховано суму вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення у розмірі 10 538 грн.
Так, матеріалами справи підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем надається послуга з електричної енергії.
Так, як зазначено вище, між ДТЕК «Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір від 22 травня 2000 року № 563427 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 6 ) та на сьогодні з 30.12.1980 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зазначено в отриманій відповіді з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ОСОБА_2 ( а. с. 40).
Тобто, відповідач ОСОБА_2 є споживачем послуг, які надаються з боку позивача.
Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
За приписами ч. 1 ст. 543 цього кодексу, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від буть-кого з них окремо.
Встановлено, що відповідачами на даний час кошти не сплачені, а тому ПрАТ «Київські регіональні електромережі» правомірно звернувся до суду із вказаним позовом до вказаних вище відповідачів, з яких просить стягнути суму вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушенняу розмірі 10 538 грн., як з солідарних боржників.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» в частині позовних вимог щодо стягнення вартості за безобліково використану електроенергію є цілком обґрунтованими.
В свою чергу, відповідачі не скористався правом подати заперечення та обґрунтування своєї позиції щодо заявлених вимог та нарахованої суми, саме таким чином розпорядилися своїми правами.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, зокрема цивільну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку.
Стосовно того, що у зазначеному вище Акті відповідачем вказано, що по даній квартирі проживали квартиронаймачі, про те, що квартира була підключена без обліку, він не знав, про це йому було повідомлено працівниками, то зазначене не сприймається судом, оскільки з боку споживача ( відповідача ) не надано доказів того, ким було здійснено таке самовільне підключення.
Окім цього, відповідно до умов договору№ 563427 про користування електричною енергієюза адресою: АДРЕСА_1 від 22 травня 2000 року, укладеного між ДТЕК «Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» і відповідачем ОСОБА_1 , споживач зобов`язується забезпечити збереження та цілістність розрахункових приладів обліку і пломб на них та ввідних вимикачах при розміщенні приладу обліку у квартирі або на іншому об`єкті Споживача, не порушувати фазування приладів обліку, невідкладно повідомляти Електропостачальника про всі недоліки в работі розрахункового приладу обліку та про пошкодження пломб встановлених на них, в тому числі про пошкодження пломбіровочних ниток ( п. 3.1. Договору ).
Згідно п. 3.11 Договору, Споживач зобов`язаний вразі втрати або крадіжки приладу обліку, проводити оплату, з дозволу Електропостачальника у термін, що не перевищує 3-х місяців, по средньомісячній величині споживання за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.».
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає із загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК Українисудоверішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цьоого обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна протии України»).
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України Про судовий збір).
Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, що беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з розглядом справи і рішенням, а у випадках звільнення від сплати цих людей це витрати держави, які воно несе у зв`язку з рішенням конкретної справи.
Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача.
Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2 684,00 гривень, понесення яких документально підтверджено.
Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 16,526, 541, 543, 610, 611, 614, 626-631, 714 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 19, 76, 79, 80, 81, 89, 133, 141, 187,211, 247, 263-265, 273, 274, 280-289 ЦПК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Закону України «Про судовий збір», суд,-
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості безоблікового використання електроенергії, - задовольнити.
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 користь позивача приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» кошти за безобліково використану електроенергіюв розмірі 10 538 гривень та судовий збір в розмірі 2 684 гривень, загалом 13 222 ( тринадцять тисяч двісті двадцять дві ) гривні.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Відповідач: ОСОБА_1 ( остання відома адреса: АДРЕСА_2 );
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Повний текст заочного рішення складено 19 березня 2024 року.
Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя О. І. Орєхов