Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/18/24
Провадження № 2/332/965/24
Рішення

Іменем України

30 квітня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря судового засідання: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У січні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Українській Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 07.12.2020 між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 401, за умовами якого відповідачу видано кредитну картку з встановленим лімітом 30 000,00 грн, що в подальшому було збільшено до 35 166,00 грн. Крім того, 18.11.2021 між сторонами був укладений кредитний договір № 301, за умовами якого відповідачу видано кредит в сумі 69 000,00 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 29.10.2023 у неї виникла заборгованість:

-за договором № 401 від 07.12.2020 в загальному розмірі 46 136,44 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту 30 165,08 грн; заборгованості за процентами 15 971,36 грн; заборгованості за комісією 0 грн;

-за договором № 301 від 18.11.2021 в загальному розмірі 100 772,51 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту 61 732,85 грн; заборгованості за процентами 8,02 грн; заборгованості за комісією 39 031,64 грн.

Загальна сума заборгованості складає 146 908,95 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору.

Від представника відповідача адвоката Габуєва Г.Ю., надійшов відзив, який він обґрунтовує наступним.

Щодо кредитного договору № 401 від 07.12.2020: позивачем не долучено доказів підвищення кредитного ліміту; позивачем не долучено доказів повідомлення відповідача про підвищення кредитного ліміту; позивач спирається на п. 4.3.6.4, однак Розділ 4 закінчується п. 4.2.18; до позову не доданий розрахунок заборгованості, що позбавляє можливості відповідача зробити контррозрахунок; відповідач в рахунок погашення заборгованості сплатила суму в розмірі 39 103,83 грн, що вбачається з Інформації про рух коштів, долученої до відзиву.

Щодо кредитного договору № 301 від 18.11.2021: відповідач заперечує в частині стягнення комісії, адже кредитний договір не конкретизує, що саме мали на увазі сторони, коли узгоджували розмір комісії за обслуговування кредитної лінії в розмірі 2 063,10 грн щомісяця; банком нараховувалась комісія за березень, квітень та травень 2022 року, однак в цей період банком були застосовані кредитні канікули.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити їх вимоги у повному обсязі. Додатково зазначено, що є хибним твердження представника відповідача у відзиві щодо недолучення позивачем доказів про збільшення розміру кредитного ліміту, оскільки одним з додатків до позову є довідка про збільшення кредитного ліміту. Окрім того, п. 4.3.6.4 міститься в частині 4 договору «Умови надання Кредитного ліміту у формі Овердрафту та Кредитної картки з відновлювальною Кредитною лінією» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Розрахунок заборгованості від 29.10.2023 та виписка по рахунку за період з 07.12.2020 по 29.10.2023 долучені до позову, відтак, відповідач, піддаючи сумніву правильність розрахунку Банка, мав можливість надати суду контррозрахунок.

Ухвалою суду від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.

Представник позивача про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Від представника відповідача адвоката Габуєва Г.Ю., надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечує щодо позову з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2020 між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява № 401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 30 000,00 грн, що у подальшому було збільшено до 35 166,00 грн (а.с. 5 зворотний бік).

Крім того, 18.11.2021 між сторонами була підписана заява № 301 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредит в сумі 69 000,00 грн (а.с. 6).

Заяви відповідача про приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічні пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладені сторонами договори, якими є договори приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заявах.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 208 ЦК України, за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 29.10.2023 у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 146 908,95 грн:

-за договором № 401 від 07.12.2020 в загальному розмірі 46 136,44 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту 30 165,08 грн; заборгованості за процентами 15 971,36 грн; заборгованості за комісією 0 грн;

-за договором № 301 від 18.11.2021 в загальному розмірі 100 772,51 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту 61 732,85 грн; заборгованості за процентами 8,02 грн; заборгованості за комісією 39 031,64 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд дійшов до наступного висновку в частині договору № 401 від 07.12.2020.

Дослідивши наявні матеріали справи суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що п. 4.3.6.4 відсутній в Публічній пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, адже вказаний пункт міститься в Частині 4 «Умови надання Кредитного ліміту у формі Овердрафту та Кредитної картки з відновлювальною Кредитною лінією» (а.с. 16 зворотний бік). Цим пунктом визначено, що Банк має право «змінити розмір наданого кредитного ліміту … за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону…».

Разом з цим, судом в ході розгляду справи встановлено та суд погоджується з позицією адвоката Габуєва Г.Ю. в частині того, що матеріали справи не містять ані довідки про збільшення кредитного ліміту (на яку посилається позивач в додатках до позову, а також у відповіді на відзив), ані розрахунку заборгованості по вказаному договору. Тобто, є слушною позиція сторони відповідача щодо неможливості зробити контррозрахунок.

В даному випадку, в порушення статей 79-80 ЦПК України, позивачем не надані достовірні та достатні докази з приводу вимог в розмірі 46 136,44 грн.

Суд дійшов до наступного висновку в частині договору № 301 від 18.11.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Водночас, суд погоджується із запереченнями відповідача в частині того, що вимоги позивача за даним кредитним договором не підлягають задоволенню в частині стягнення комісії.

Пунктом 5 Кредитного договору визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної лінії становить 2,99%, що в грошовому виразі становить 2 063,10 грн щомісячно (а.с. 6).

З розрахунку за кредитним договором № 301 від 18.11.2021, долученого позивачем, вбачається, що заборгованість: за тілом кредиту становить 61 732,85 грн; заборгованості за процентами 8,02 грн; заборгованості за комісією 39 031,64 грн (а.с. 35-36).

Комісія, що вже була погашена відповідачем становить 9 218,26 грн (за грудень 2021 року 2 063,10 грн; за січень 2022 року 2 063,10 грн; за лютий 2022 року 2 063,10 грн; за червень 2022 року 2 063,10 грн; за липень 2022 року 965,86 грн).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Банк має право встановлювати комісії та інші платежі за додаткові, супутні послуги, що включаються до загальних витрат за споживчим кредитом, окрім тих, що надаються безкоштовно.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 07.04.2021 в рамках справи № 766/8096/20.

Матеріали справи не містять інформації щодо того, в чому полягає комісія за обслуговування кредитної заборгованості, за які саме банківські послуги вона призначена та яким чином враховується. Відповідна інформація не зазначена і в кредитному договорі.

Банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин. Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.

Наведене викладене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 в рамках справи № 363/1834/17.

Таким чином, вимоги позивача за даним кредитним договором підлягають задоволенню в розмірі 61 740,87 грн, що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 61 732,85 грн + заборгованість по процентам 8,02 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволені на 42,03%, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 128,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованість в розмірі 61 740,87 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 128,09 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складений 03.05.2024.

Суддя О.С. Яцун