Справа № 308/3744/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що він є сином ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що внаслідок різного зазначення імені батька « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 » у документах, що підтверджують їх родинні зв`язки, він немає можливості оформити пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

11.03.2024 до суду надійшло пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому зазначає, що заявник звертався до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки є інвалідом ІІ групи з дитинства) згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, заявнику було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки в наданих для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника наявні розбіжності в даних, що підтверджують родинні відносини заявника, а саме, у написанні імені його батька. Для врегулювання питання усунення наявних в поданих для призначення пенсії в разі втрати годувальника розбіжностей в документах рекомендовано заявнику звернутися із заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник в судове засідання не з`явився, разом з тим через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви підтримує, просить її задоволити.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у своєму поясненні від 11.03.2024 просило здійснювати розгляд справи без їх участі.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як установлено з матеріалів справи, 01 вересня 1960 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 березня 1989 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу чоловікові присвоєно прізвище ОСОБА_2 , дружині - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Невицькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 прізвище ім`я та по батькові заявника вказано ОСОБА_1 .

Разом з тим, паспорт громадянина України (у виді картки № НОМЕР_4 ), виданий батьку заявника на ім`я ОСОБА_2 . Відповідно у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 також вказаний ОСОБА_2 .

21 грудня 2023 року заявник звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, у призначенні пенсії йому відмовлено, так як ним не підтверджено родинних стосунків утриманця з годувальником, оскільки у свідоцтві про народження заявника зазначено батько ОСОБА_2 , а помер згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.12.2023 №60).

Отже, наявні розбіжності у зазначенні імені батька заявника у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть - ОСОБА_2 , і по - батькові заявника - ОСОБА_1 , - що зумовлює необхідність встановлення в судовому порядку факту, що ОСОБА_2 є батьком заявника - ОСОБА_1 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.95 м.Київ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Заявник звертається до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що він - ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Метою встановлення вищевказаного факту є усунення розбіжностей у документах, що підтверджують родинні зв`язки заявника для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що таку слід задовольнити, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Обставин, які б спростовували зазначений факт, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.03.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник