Справа № 148/553/24
Провадження №2/148/332/24
01 травня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тульчинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,
В результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки на рівні верхньої третини з незначним зміщенням уламків, обширної скальпованої рани задньої праавої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я та ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток правої гомілки зі зміщенням, скальпованої рани правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку експерта судової автотехнічної експертизи - в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля УАЗ 469 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.
Відповідно до висновку експерта на момент огляду гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «УАЗ 469», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування, ходової частини мотоцикла «УАЗ 469», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного мотоцикла до початку розвитку події ДТП не виявлено.
Вищезазначені дії ОСОБА_1 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами зібраними у ході досудового розслідування кримінального провадження.
Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у межах зазначеного вище кримінального провадження не заявлявся, в добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані.
Відповідно до Статуту КНП «Тульчинської ЦРЛ» засновником та органом управління майном є Тульчинська міська рада за рішенням 4 (позачергової) сесії Тульчинської міської ради 8 скликання від 28.12.2020 № 204 «Про входження Тульчинської міської ради до складу засновника комунального некомерційного підприємства «Тульчинська центральна районна лікарня» шляхом прийняття права засновника від Тульчинської районної ради. Підприємство створене на базі майна, що є комунальною власністю Тульчинської міської ради та відповідно підпорядковане, підзвітне і підконтрольне міській раді.
Згідно інформацій КНП «Тульчинська ЦРЛ» від 05.02.2024 № 163-01-11 та № 164-01-11 підприємство фінансується відповідно до договорів з Національною службою здоров`я України на медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій та з бюджету Тульчинської територіальної громади.
Таким чином, медичні послуги надано КНП «Тульчинська ЦРЛ» на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Тульчинська ЦРЛ» (№ 0837-Е123-Р000).
Тобто, послуги КНП «Тульчинської ЦРЛ», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.
Оскільки КНП «Тульчинська ЦРЛ» витратила кошти з місцевого бюджету та НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_1 на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП « Тульчинська ЦРЛ», зазначені кошти необхідно стягнути з ОСОБА_1 та зарахувати до Державного бюджету України та місцевого бюджету.
З огляду на те, що КНП «Тульчинська ЦРЛ» є закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає вторинну спеціалізовану медичну допомогу, управління закладом здійснює Тульчинська міська рада, а кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із коштів місцевого та державного бюджету, у даному випадку відсутність коштів, призводить до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому.
В судовому засіданні прокурор Тульчинської окружної прокуратури Діхтяр А. В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити.
Представники Національної служби здоров`я України, Тульчинської міської ради, КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явилися, від них надійшли письмові клопотання, в яких вони просять позовні вимоги задовольнити та розглядати справу без їх участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення судового засідання не звертався, у встановлений судом строк відзив не подав.
За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки прокурор, представники позивачів не заперечили проти такого порядку вирішення спору.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
12.01.2024 за № 02.55-125 вих.-24 керівником Тульчинської окружної прокуратури надіслано запит до КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради щодо надання інформації щодо перебування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради та про вжиття лікарнею заходів позовного характеру про відшкодування шкоди на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також повідомлено, що у разі невжиття таких заходів окружною прокуратурою буде подано заяву самостійно (а.с. 21).
12.01.2024 за № 02.55-123 вих-24 керівником Тульчинської окружної прокуратури надіслано запит до Національної служби здоров`я України чи відшкодовано на рахунок служби кошти понесені КНП "Тульчинська ЦРЛ" на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та чи вживалися службою в разі невідшкодування даних витрат заходи до ОСОБА_1 (а.с. 28).
З копії листа Національної служби здоров`я України від 25.01.2024 №2355/2-16-24 вбачається, що послуги КНП "Тульчинська ЦРЛ" за програмою медичних гарантій пацієнтам оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Також зазначено, що Служба не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Служба не заперечує щодо звернення прокуратури до суду в інтересах держави для відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від кримінальних правопорушень (а.с. 29-31) .
12.01.2024 за № 02.55-124 вих-24 керівником Тульчинської окружної прокуратури надіслано запит до Тульчинської міської ради щодо надання інформації про вжиття міськоюрадою заходів позовного характеру про відшкодування шкоди на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також повідомлено, що у разі невжиття таких заходів окружною прокуратурою буде подано заяву самостійно (а.с. 32).
На адресу Тульчинської окружної прокуратури надійшло повідомлення Тульчинської міської ради від 23.01.2024 №02-26-193 про те, що Тульчинська міська рада не наділена чинним законодавством повноваженнями та необхідною компетенцією щодо проведення претензійно-позовної та іншої юридичної роботи з боржниками комунальних підприємств, установ, організацій, засновником яких є, та відповідні заходи позовного характеру про відшкодування шкоди на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вживалися (а.с. 33, 34).
Згідно Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 367723845 від 28.02.2024 ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36, 37).
Відповідно до копії статуту КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради (а.с. 40-48), затвердженого рішенням 4 (позачергової) сесії Тульчинської міської ради 8 скликання від 28.12.2020 №204 (а.с. 39) засновником та органом управління майном КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» є Тульчинська міська рада за рішенням 4 (позачергової) сесії Тульчинської міської ради 8 скликання від 28.12.2020 №204 «Про входження Тульчинської міської ради до складу засновника комунального некомерційного підприємства «Тульчинська центральна районна лікарня» шляхом прийняття права засновника від Тульчинської районної ради. Підприємство створене на базі майна, що є комунальною власністю Тульчинської міської ради та відповідно підпорядковане, підзвітне і підконтрольне Тульчинській міській раді.
Відповідно до витягу договору № 0837-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Тульчинська ЦРЛ» 27.01.2023 надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги (а.с. 51-66).
Листом №0255-659 вих-24 від 27.02.2024, листом №0255-658 вих-24 від 27.02.2024 та листом №0255-657 вих-24 від 27.02.2024 керівником Тульчинської окружної прокуратури повідомлено голову Національної служби здоров`я України, КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради та Тульчинського міського голову Весняного В.М. про намір Тульчинської окружної прокуратури звернутися до Тульчинського районного суду з позовом в інтересах держави в особі НСЗУ, Тульчинської міської ради, КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (а.с. 67-68, 70-71, 72-73).
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Судом встановлено, що кримінальне провадження № 148/1661/23 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст. 286 КК України закрито Тульчинським районним судом Вінницької області 11.10.2023 з нереабілітуючих підстав, тобто неивнним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_1 не визнано. При цьому, судом не вирішувалося питання про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦПК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно п. 3, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993.
Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю
винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Також судом встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров`я відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані.
Оскільки КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради є об`єктом власності територіальні громади сіл, селищ, міст Тульчинського області в особі Тульчинської міської ради та фінансується за рахунок бюджету Тульчинської територіальної громади, тому кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_1 заподіяно збитки місцевому бюджету Тульчинської територіальної громади у вигляді витрат понесених КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради на лікування потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Однак КНП "Тульчинська центральна районна лікарня" Тульчинської міської ради з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у даній сфері їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави.
Також, між Національною службою здоров`я України та КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради у 2023 році укладено договір про надання медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, та Національна служба здоров`я України понесла витрати на лікування потерпілих від кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як замовник медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, та з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у даній сфері їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом.
Згідно ст. 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Таким чином, вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у межах компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Згідноч. ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради та Національна служба здоров`я України понесли витрати на лікування потерпілих від кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , між діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/1661/23 від 11.10.2023, яка набрала законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню цих витрат лежить саме на відповідачу.
За таких обставин, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, позовні вимоги в заявлених ним межах є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», ст.1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 07.05.2024.
Суддя Л.А. Штифурко