29.04.2024 Справа № 756/2015/24
Номер справи 756/2015/24
Номер провадження 2-др/756/84/24
29 квітня 2024 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.
секретар судового засідання - Крикун І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича та заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по аліментах,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з березня 2021 року по лютий 2023 року у розмірі 14231,32 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

22 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Того ж дня, 22 квітня 2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка А.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн.

На підставі протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22 квітня 2024 року заяви передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 року об`єднано в одне провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка А.В. та заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по аліментах. Призначено розгляд заяв на 16.00 год. 29 квітня 2024 року.

Сторони та їх представники в судове засідання 29 квітня 2024 року не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.

29 квітня 2024 року представник позивача - адвокат Самойленко А.В. надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд заяви про розподіл судових витрат без участі сторони позивача, подану ними заяву підтримує в повному обсязі.

Того ж дня, представник відповідача адвокат Яворський В.І. надав до суду заяву, в якій просить задовольнити подану ним заяву та проводити її розгляд без участі. Не заперечує проти вимог позивача про ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши заяви, докази надані в їх обґрунтування, письмові матеріали справи, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з березня 2021 року по лютий 2023 року у розмірі 14231,32 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24 січня 2019 року у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат Самойленко А.В. надано: договір про надання правничої допомоги від 01 серпня 2023 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 18 квітня 2024 року; звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги); рахунок від 18 квітня 2024 року за договором про надання правової допомоги від 01 серпня 2024 року, з якого слідує що вартість правничої допомоги становить 25000,00 грн.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу відповідач ОСОБА_2 надав: договір про надання правової допомоги від 17 березня 2024 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги б/н від 17 березня 2024 року; акт виконаних робіт № 07-4/24 від 17 квітня 2024 року; детальний опис послуг наданих адвокатом від 17 квітня 2024 року про вартість правничої допомоги 25000,00 грн.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

За приписами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки позов задоволено частково, то на сторін покладається обов`язок відшкодування судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначені розміру компенсації сторонам витрат на правничу допомогу, суд враховує категорію справи, яка не відноситься до категорії складних, обсяг фактичних витрат, понесених сторонами, їх необхідність та доцільність, ураховую загальну тривалість розгляду справи в суді два місяці, кількість часу витраченого адвокатами на участь у двох судових засіданнях, враховуючи процесуальну поведінку відповідача, який частково визнав позовні вимоги, як наслідок оперативність розгляду справи. Керуючись принципом законності, справедливості та співмірності, враховуючи суму задоволених позовних вимог в розмірі 14231, 32 грн, що становить 13,3 % від ціни позову, заявленої позивачем при зверненні до суду з позовом, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 3325,00 грн (25000 /100х13,3). З урахуванням пропорційності вимог в задоволенні яких позивачу відмовлено 86,7% обсяг витрат на правничу допомогу відповідача становить 21675,00 грн. Але, суд вважає даний розмір значно завищеним, що не відповідає ані розміру стягнутої пені, ані обсягу витраченого часу та фактичних затрат адвоката. Тому, вважаю доцільним та співмірним розмір компенсацї витрат на правничу допомогу, яку поніс відповідач та підлягає стягненню з позивача зменшити до 5000 грн.

Частина 10 ст.141 ЦПК України передбачає, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладання судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Остаточно, з урахуванням взаєморозрахунку понесених сторонами витрат, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню різниця витрати на правничу допомогу, яка підлягає компенсації в розмірі 1675,00 грн, виходячи з розрахунку (5000 -3325).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133,137, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Самойленка Артема Володимировича та відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по аліментах - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 1675,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 29 квітня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик