Справа № 444/3387/23
Провадження № 2/444/156/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 лютого 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Потопальського Б.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Львівського національного університету природокористування до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

представник позивача Львівського національного університету природокористування - Зотов Н.М. звернувся в суд в інтересах позивача з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Просить суд:

1) стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 Жовківським РВ МВС України у Львiвськiй областi 07.07.1999, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Львівського національного університету природокористування (Україна, 80381, Львівська обл., Львівській р-н, місто Дубляни, вул. Володимира Великого, будинок 1, ) заборгованість (за послуги з проживання у гуртожитку та послуги теплопостачання) в розмірі 14477,02 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят сім гривень 02 коп.);

2) стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 Жовківським РВ МВС України у Львiвськiй областi 07.07.1999, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Львівського національного університету природокористування (Україна, 80381, Львівська обл., Львівській р-н, місто Дубляни, вул. Володимира Великого, будинок 1, ) судові витрати: витрати на судовий збір та витрати на правову допомогу з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 подала 02.11.2023 року на адресу Жовківського районного суду Львівської області відзив на позовну заяву, заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Просить у позові відмовити (а.с. 101-103 том № 1).

13.11.2023 року представник позивача надав на адресу суду відповідь на відзив. Просить таку врахувати при винесенні рішення (а.с.а.с.108-116).

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Окрім цього, просить суд врахувати подані до відзиву, на підтвердження вказаного у ньому, письмові докази.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову частково заперечив, підтримав письмову заяву про часткове визнання позову з підстав зазначених у ній. Просить таду заяву врахувати при винесенні рішення (а.с. 8-11 том № 2).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює головним інженером експлуатаційно-технічного віділу з господарської роботи Львівського національного університету природокористування. Вважає, що позивач на законних підставах нарахував відповідачу вказану заборгованність, а тому є усі підстави для стягнення такої з відповідача в користь позивача.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює економістом Львівського національного університету природокористування. Наголосила, що усі нарахування відповідачу зроблені правильно. Додала, що спочатку нею були зроблені нарахування, які відрізнялися, від тих нарахувань, які стягуються з відповідача в цивільному порядку, а саме в меншому розмірі. Однак, після перевірки КРУ у Львівському національному університеті природокористування відповідальним працівником КРУ було складено акт ревізії від 25.10.2022 року, і в подальшому, на неї (як економіста) було накладено штрафні санкції за те, що вона не включила усіх нарахувань. Після цього нею було проведено донарахування за послуги надані споживачам, серед яких і відповідачу. Вважає, що позивач на законних підставах нарахував відповідачу вказану заборгованність, а тому є усі підстави для стягнення такої з відповідача в користь позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в гуртожитку №5 балансоутримувачем якого на праві господарського відання є позивач.

Відповідач заселилася в гуртожиток на підставі Протоколу № 8 спільного засідання адміністрації і профкому ЛДСГІ від 27 грудня 1995 року. Таким чином, між сторонами виникли відносини надання послуг позивачем та прийняття відповідачем послуг щодо проживання у студентському гуртожитку та послуг теплопостачання. Правила та особливості користування гуртожитками, які використовуються для проживання, а також порядок надання та користування жилою площею і житловими приміщеннями, умови проживання та правила внутрішнього розпорядку у них, визначаються Положенням про студентські гуртожитки Львівського національного університету природокористування введено в дію наказом В.о. ректора від 03.04.2023 р. № 75 ЛНУП та схвалено Вченою радою Львівського національного університету природокористування протокол №7 від 29.03.2023 р.

Встановлюючи тариф, в який, відповідно до змісту позовних вимог, включено обидві складові платежів (плата за проживання в гуртожитку та плата за житловокомунальні послуги), позивач надає копії контокорентної картки, де вказано розрахунок за проживання в гуртожитку, а також окремо розрахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги, який обчислений з урахуванням вимог чинного Примірного положення про користування гуртожитками затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498 та згідно чинної редакції Постанови КМУ від 25 грудня1996 р. № 1548 Про встановлення повноважень органів виконавчої влади тавиконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів).

Згідно норм (чинної на момент виникнення заборгованості та на момент виникнення спору редакції) Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема відповідно до ст. 5. Перелік житлово-комунальних послуг до житловокомунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ст. 7 ч.1 (чинної на момент виникнення заборгованості та на момент виникнення спору редакції) Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житловокомунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; 9)складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку наданняжитлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; ч. 2. вищевказаної статті. Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житловокомунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У даному випадку відповідач прийняв надані послуги, зауважень не виражав, за попередні періоди здійснював повну оплату, проте за період вказаний даним позовом, з незрозумілих причин, відповідач припинив виконання своїх обов`язків, внаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи норми ст. 9. (чинної на момент виникнення заборгованості та на момент виникнення спору редакції) Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядок оплати житлово-комунальних послуг, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житловокомунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Ст. 10 (чинної на момент виникнення заборгованості та на момент виникнення спору редакції) Закону України «Про житлово-комунальні послуги») Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Отже, на підставі аналізу чинних норм, які регулюють даного роду правовідносини, суд робить висновок, що комунальні послуги - це послуги, які надаються водо-, тепло-, газо-, електропостачальниками та іншими організаціями власникам (наймачам) житлових приміщень за встановлену уповноваженими державними органами плату. Плата за комунальні послуги власниками квартир, наймачами, орендарями сплачується відповідно до затверджених цін, тарифів та показників засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Встановлюючи тариф, в який, відповідно до змісту позовних вимог, включено обидві складові платежів (плата за проживання в гуртожитку та плата за житлово-комунальні послуги), ведеться розрахунок плати за проживання в гуртожитку, а також окремо розрахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги, який обчислений з урахуванням вимог та норм нормативно-правових актів.

Підпунктом 1 п. 3 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, передбачається можливість надання житлової площі в гуртожитку у вигляді окремого житлового приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї. Пп. 3 п. 1 цього ж Положення передбачається, що «Особливості користування гуртожитками, які використовуються для проживання здобувачів освіти у період навчання, перенавчання, підвищення кваліфікації у закладах освіти, визначаються МОН». Відповідно пп. 5 п. 2 розділу II Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №1452 від 21.11.2019 року «за умови повного забезпечення здобувачів вищої освіти певного закладу освіти жилою площею у гуртожитку можуть проживати працівники закладу освіти та інші громадяни».

Положенням про студентські гуртожитки Львівського національного університету природокористування введено в дію наказом В.о. ректора від 03.04.2023 р. № 75 ЛНУП та схвалено Вченою радою Львівського національного університету природокористування протокол №7 від 29.03.2023 р, передбачено : «Вільні кімнати у студентських гуртожитках в обсязі не більше 5 відсотків загальної жилої площі гуртожитку можуть за погодженням з органом студентського самоврядування використовуватися для поселення працівників Університету та/або для створення відокремленого готелю.» З 1 липня 2017 року набрала чинності і діє станом на сьогодні постанова Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №394 якою, зокрема, внесено зміни у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», та з переліку повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій виключено повноваження щодо регулювання (встановлення) граничного розміру плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах. Відповідно до чинного Примірного положення про користування гуртожитками затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, жила площа в гуртожитках надається: у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. Адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання особі жилої площі в гуртожитку. У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, якій надається жила площа в гуртожитку, склад сім`ї та адреса гуртожитку, в якому надається жила площа. Відповідно до чинного Примірного положення про користування гуртожитками затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані (п. 11): своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом; підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях; дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку (наймач - згідно з договором найму (оренди); не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання гуртожитку, порушують умови проживання інших осіб; у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користування згідно з договором найму (оренди). П. 15 чинного Примірного положення про користування гуртожитками затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498 особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). П. 17. Виселення з гуртожитків осіб, які проживають на умовах найму (оренди), здійснюється відповідно до статті 132 Житлового кодексу Української РСР. П 18 передбачає, що спори, що виникають під час користування жилими приміщеннями в гуртожитку, розв`язуються у судовому порядку. Отже, мешканці гуртожитків (як для проживання окремих осіб, так і для проживання сімей) оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги (якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах). Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, у підпорядкуванні яких є вищі навчальні заклади, можуть встановлювати граничні розміри плати за проживання у студентських гуртожитках. Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 N 736/902/758, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2010 за № 1196/18491, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку.

Судом встановлено, що відповідач не скаржилася ні щодо тарифів, ні щодо розмірів плати за проживання в гуртожитках, за послуги теплопостачання.

У позивача відсутні дані щодо наявності у відповідача пільг на сплату послуг за користування житлом у гуртожитку і відповідні дані не надані відповідачем в судовому засіданні.

Крім того не вбачається, що відповідач не знала про свій обов`язок сплати внеску, відповідач частково вносила певний період сплату на проживання у гуртожитку проте не в повному обсязі.

У суду відсутні відомості про те, що відповідач зверталася до позивача із клопотанням про реструктуризацію, зменшення плати або в інший спосіб досудового врегулювання даного спору. Крім того, із заявами щодо неналежного надання послуг до позивача не зверталася, і даних факт не спростовується Відповідачем. Щодо наявності заборгованості перед позивачем, відповідача було неодноразово повідомлено, що підтверджується доказами, які долучено позивачем до матеріалів справи.

Відповідач користується комунальними та іншими послугами, які надає позивач, але не виконує зобов`язання по сплаті цих послуг. Позивач надавав ОСОБА_2 житлово-комунальні послуги на підставі Договору №71 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в гуртожитку №5 Львівського національного аграрного університету від 11. 12. 2009 року, що видно з копії такого договору, та фактично продовжує їх надавати.

ОСОБА_2 споживає відповідні послуги, однак, не виконує взяті на себе зобов`язання по сплаті цих послуг.

З у контокорентної карточки заборгованості видно, що ОСОБА_2 має заборгованість за надані послуги в розмірі:

-за послуги з проживання у студентському гуртожитку 1598,04 грн.;

-за послуги теплопостачання 12878,98 грн.,

що разом становить 14477,02 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят сім гривень 18 коп.)

Своїми діями ОСОБА_2 завдала матеріальні збитки позивачу в розмірі непогашеної заборгованості за фактично надані їй послуги.

Судом встановлено, що позивач неодноразово належним чином повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за послуги з проживання у студентському гуртожитку та за послуги теплопостачання. Зазначені обставини підтверджуються вимогами-попередженням про стягнення боргу станом на 18.09.2023 №01-25-13-1056 та 18.09.2023 року №01-25-13-1055, що видно з їх копій. Проте, ОСОБА_2 зазначену вище заборгованість не погасила.

Відповідно до ст.ст. 127-129 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Нормами (чинної на момент виникнення заборгованості та на момент виникнення спору редакції) Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений нормами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення». Акт-претензія повинна бути оформлена та пред`явлена Управителю в порядку, затвердженому постановою КМУ від 27.12.2018 року №1145. Тобто в спорі, що стосується стягнення боргу за отримані послуги, факт отримання послуги може бути доведений або спростований тільки певними засобами доказування.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 по справі № 753/20733/19 про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного суду і в попередні роки: Постановою Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, від 04.07.2018 у справі №904/7183/17, постановах Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17, від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17, від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц. Крім того, правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13, від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15 та від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, а також правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постановах від 16 травня 2018 року по справі №686/21962/15-ц, від 04 липня 2018 року по справі №904/7183/17, від 20 вересня 2018 року по справі №751/3840/15-ц та правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2018 року по справі №401/710/15-ц, передбачено, що при регулюванні правовідносин з надання та споживання житлово-комунальних послуг, у випадку допущення споживачами несплати або несвоєчасної оплати вартості цих послуг, застосовуються норми ст.625 ч.2 ЦК України, а саме покладення на споживачів-боржників обов`язку зі сплати окрім основної суми боргу також нарахованих на цю суму боргу 3% річних та інфляційних втрат. Але, враховуючи, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану, і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено.

Однак, суд звертає увагу на те, що позивач не звертається із вимогами по нарахуванню штрафних санкцій, 3 відсотків та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Крім того, за загальним правилом, передбаченим ст.599 ЦК, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦКУ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти від простроченої суми.

У відповідності до частини першої статті 5 ЦПК України, правосуддя здійснюється на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від майнового стану.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача в його користь судових витрат, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, а тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 Жовківським РВ МВС України у Львівській області 07.07.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Львівського національного університету природокористування (юридична адреса: 80381, Львівська область, Львівський район, місто Дубляни, вул. Володимира Великого, будинок №1, ) заборгованість (за послуги з проживання у гуртожитку та послуги теплопостачання) в розмірі 14 477,02 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят сім гривень 02 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 Жовківським РВ МВС України у Львівській області 07.07.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Львівського національного університету природокористування (юридична адреса: 80381, Львівська область, Львівський район, місто Дубляни, вул. Володимира Великого, будинок №1, код ЄДРПОУ: 00493735) 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. судового збору сплаченого позивачем при подачі позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07 березня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.