Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (далі - КП «Житло-сервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з останніх заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 4 467,85 грн, 3% річних - 99,03 грн, інфляційні втрати - 186,18 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 31 травня 2017 року № 14 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано на обслуговування КП «Житло-сервіс».

Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_2 , у якій користуються житлово-комунальними послугами, проте договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з позивачем не уклали.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 211 від 12 лютого 2018 року «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Враховуючи викладене, між сторонами виникло зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідачі зобов`язані здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактичне користування наданими послугами незалежно від наявності чи відсутності укладеного договору.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами їхніх зобов`язань, станом на 01 січня 2021 року виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 4 467,85 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати зазначених платежів, відповідачі зобов`язані сплатити на користь позивача 3% річних у сумі 99,03 грн та інфляційні втрати - 186,18 грн за період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2021 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, в якій відповідачу в порядку статті 178 ЦПК України встановлено 15-денний строку для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову.

01 лютого 2022 року ухвалою суду змінено порядок судового провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин неявки суду не повідомили.

Крім того, у встановлений судом строк, не скористалися своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін.

Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закону), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно із статтею 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Суд установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 в рівних частках, що підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 247728061 від 11 березня 2021 року.

Наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 31 травня 2017 року № 14 наказано в строк до 01 липня 2017 року директору КП «Спецжитлофонд» передати, а директору КП «Житло-сервіс» прийняти на технічне обслуговування та експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано на обслуговування КП «Житло-сервіс».

Відповідно до пункту 2.2.1. Статуту Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації 19 липня 2000 року № 1205 (нова редакція), предметом діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг споживачам відповідно до укладених договорів.

Згідно із частинами першою-другою статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 211 від 12 лютого 2018 року «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З позову вбачається, що відповідачі постійно користуються житлово-комунальними послугами, але не сплачують за них. Водночас, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з позивачем відповідачі не уклали.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у відповідачів станом на 01 січня 2021 року виникла заборгованість у сумі 4 467,85 грн.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 12 Закону визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з пунктами 1, 5 частини другої статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Враховуючи зміст наведених норм, споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати послуг в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15.

У зв`язку з вищевикладеним, беручи до уваги, що відповідачами не заперечується факт споживання житлово-комунальних послуг, заяв про відмову від їх отримання або претензій щодо їх якості до позивача не подавали, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг та оплати за житлово-комунальні послуги.

Згідно зі статтями 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, статтею 629 встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У порушення вищенаведених вимог чинного законодавства, відповідачі не виконували належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих станом на 01 січня 2021 року житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 4 467,85 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався та діяв до 30 червня 2023 року.

Так, постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Підпунктом 4 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положеннях ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг.

Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.

Указаний Закон був опублікований у газеті «Голос України» 17 березня 2020 року, тобто набрав чинності цього дня.

Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З урахуванням викладеного, позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а саме за період з 01 січня 2020 року по 16 березня 2020 року, оскільки за період з 17 березня 2020 року по 31 січня 2021 року штрафні санкції не повинні були нараховуватися в силу імперативної вказівки закону.

Згідно розрахунків, розмір інфляційних втрат за період з 01 січня 2020 року по 16 березня 2020 року становить 8,53 грн, а розмір 3% річних за період з 01 січня 2020 року по 16 березня 2020 року становить 21,50 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість з відповідачів в рівних частинах, а не солідарно як просить позивач, оскільки співвласники зобов`язані брати участь в утриманні та управлінні належним їм майном відповідно до частки у праві спільної часткової власності, у свою чергу, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (стаття 541 ЦК України). Як встановлено судом, договори між сторонами, які б передбачали солідарну відповідальність не укладались. Крім того, законодавством не передбачена солідарна відповідальність співвласників за несплату комунальних послуг.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачі, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростували, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем не надали.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Житло-сервіс» підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір, підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, тобто в сумі 2 156,50 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 1 500 грн, то суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» в особі Голови об`єднання Братишенка Ю. О. 02 лютого 2021 року був укладений Договір № 17-21 про надання правничої допомоги.

З додатку № 1 до вищевказаного договору, детального опису робіт (наданих послуг), акта виконаних робіт за березень 2021 року від 31 березня 2021 року по договору про надання правничої допомоги № 17-21 від 02 лютого 2021 року вбачається кількість виконаних Адвокатським об`єднанням послуг та їх вартість, яка в межах цієї справи, становить 1 500 грн.

Сплата коштів підтверджується заключною випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку Адвокатського об`єднання «Шенлі» від 07 травня 2021 року.

Таким чином, оплата позивачем судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами.

Під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заперечень щодо розміру визначеної позивачем вартості судових витрат.

Співмірності судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач також не оспорював.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 525, 526, 615, 625, 629 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 273, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в загальній сумі 4 497,88 (чотири тисячі чотириста дев`яносто сім гривень 88 коп.) гривень, а саме - по 2 248,94 (дві тисячі двісті сорок вісім гривень 94 коп.) гивень з кожного.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» судовий збір у розмірі 2 156,50 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 1 500 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б, ;

відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Л. М. Ішуніна