ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4553/24 Справа № 196/1508/23 Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.11.2018 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов та Правил клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу, кредит у сумі визначеній у договорі, а позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, пеню на умовах, передбачених договором.

Однак останній, на порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.11.2023 року утворилася загальна заборгованість за кредитом у сумі 160749,67грн.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» вказану заборгованість, а також судові витрати.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 рокув задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2018 року відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Згідно даної заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими АТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами, Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно довідки за картами АТ «АКЦЕНТ-БАНК» відповідачці відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно довідки за лімітами відповідачці за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC6) від 07.11.2018 року встановлено кредитний ліміт 07.11.2018 р. 25 000.00 грн, який у подальшому змінювався: з 17.01.2020 р. збільшено до 40 000.00 грн., з 22.04.2020 р. - збільшено до 60 000.00 грн., з 16.06.2020 р. збільшено до 80 000.00 грн., з 16.07.2020 р. збільшено до 95 000.00 грн., з 29.08.2023 р. збільшено до 91 617.81 грн., з 29.08.2023 р. збільшено до 91 700.00 грн .

З виписки по картці відповідачки за період з 07.11.2018-03.11.2023 вбачається, що відповідачка користувалася грошовими коштами позивача .

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.11.2018 станом на 03.11.2023 року відповідачка має загальний залишок заборгованості в сумі 160 749.67 грн., яка складається з такого: 91 617.81 грн. - заборгованість за кредитом, а саме: заборгованість за тілом кредиту 56 427.37 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 35 190.44 грн.; 69 131.86 заборгованість по відсоткам .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки відповідачкою погашено в повному обсязі фактично отримане тіло кредиту .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зазначена анкета-заява не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, неустойки (пені, штрафів), базова відсоткова ставка не зазначена.

У заяві зазначено, дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між відповідачкою та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка ознайомилась з Договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згідна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Відповідачка зобов`язується виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, та регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банка www.a-bank.com.ua.

Долучені до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк», витяг з Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна", «Універсальна GOLD» якими передбачено, зокрема, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, - відповідачкою не підписані.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ "Акцент-Банк" та витяг з Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна", «Універсальна GOLD» розуміла відповідачка, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Тобто в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.11.2018) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (22.12.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, а тому наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг у АТ "Акцент Банк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачкою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору непідписані Умови та Правила викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15).

Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться у матеріалах справи, не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.11.2018 року шляхом підписання заяви позичальника.

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитом у будь-якому розмірі.

У позовній заяві позивач посилається на нарахування відсотків згідно Правил та Умов. Однак, враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставним посилання позивача на непідписані відповідачкою Умови та Правила.

Щодо доданого до позову паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» , то даний паспорт споживчого кредиту не являється складовою договору про надання банківських послуг, який укладений на підставі анкети заяви від 07.1.18 р., тому не являється належним доказом погодження сторонами процентної ставки, відсотків за користування кредитом.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Однак, у випадку, коли фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Наведені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до яких зазначено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Підстави для сплати відповідачем відсотків, які нараховувалася позивачем на підставі Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» не узгоджених з відповідачем відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, в анкеті-заяві від 07.11.2018 року сума кредитного ліміту не зазначена.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт змінювався.

Згідно до виписки про рух коштів по карті встановлено, що відповідач користувалася кредитною карткою в тому числі і після збільшення кредитного ліміту, тобто погодилася зі зміною кредитного ліміту по картці.

Долученої до позовної заяви виписки по картці за період з 07.11.2018 по 03.11.2023 р.р. з кредитної картки, яка видана в межах кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 07.11.2018 року (внутрішньобанківський референс SAMABWFC6), списано відсотки за використання кредитного ліміту, а саме: 01.01.2019 -309.76 грн.; 01.02.2019 749.34 грн.; 01.03.2019 684.42 грн.; 01.04.2019 828.00 грн.; 01.05.2019 - 813.52 грн.; 01.06.2019 881.67 грн.; 01.07.2019 864.09 грн.; 01.08.2019 1604.75 грн.; 01.09.2019 1440.93 грн.; 01.10.2019 845.18 грн.; 01.11.2019 867.90 грн.; 01.12.2019 808.85 грн.; 01.01.2020 809.53 грн.; 01.02.2020 780.20 грн.; 01.03.2020 687.07 грн.; 01.04.2020 712.80 грн.; 01.05.2020 682.77 грн.; 01.06.2020 778.16 грн.; 01.07.2020 880.16 грн.; 01.08.2020 1029.59 грн.; 01.09.2020 1134.24 грн.; 01.10.2020 1245.84 грн.; 01.11.2020 1595.88 грн.; 01.12.2020 1931.86 грн.; 01.01.2021 2049.65 грн.; 01.02.2021 2053.51 грн.; 01.03.2021 1962.48 грн.; 01.04.2021 2 289.38 грн.; 01.05.2021 2 389.49 грн.; 01.06.2021 2 743.84 грн.; 01.07.2021 2 849.62 грн.; 01.08.2021 3086.61 грн.; 01.09.2021 3113.85 грн.; 01.10.2021 3024.68 грн.; 01.11.2021 3111.90 грн.; 01.12.2021 2 979.06 грн.; 01.01.2022 3 163.66 грн.; 01.02.2022 3 188.79 грн.; 01.03.2022 2876.09 грн.; 01.04.2022 3220.31 грн.; 01.05.2022 3116.35 грн.; 01.06.2022 3220.34 грн.; 01.07.2022 3116.43 грн.; 01.08.2022 3220.35 грн.; 01.09.2022 3220.16 грн.; 01.10.2022 3116.45 грн.; 01.11.2022 3220.39 грн.; 01.12.2022 3116.38 грн.; 01.01.2023 3220.33 грн.; 01.02.2023 3220.20 грн.; 01.04.2023 3220.27 грн.; 01.05.2023 3116.39 грн.; 01.06.2023 3220.29 грн.; 01.07.2023 -3116.45 грн.; 01.08.2023 3220.26 грн.; 01.09.2023 3220.32 грн.; 01.10.2023 3116.34 грн.; 01.11.2023 3220.26 грн. ( а.с. 13-31).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що суми, списані на погашення відсотків у розмірі 124 307.39 грн. мали бути зараховані на погашення тіла кредиту, оскільки зазначені кошти перераховувалися відповідачкою на її кредитну картку з метою погашення заборгованості по тілу кредиту, проте Банком зазначені кошти неправомірно, без правових підстав списувалися на погашення відсотків за використання кредитного ліміту, а тому суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки 91 617.81 грн. заборгованості за тілом кредиту, у т.ч. простроченим тілом, є необґрунтованими та недоведеними, оскільки в рахунок безпідставного погашення Банком відсотків на суму коштів, що перевищує заборгованість за тілом кредиту, Банк повинен був зарахувати їх в рахунок виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитом, а саме на погашення саме тіла кредиту.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: