Провадження №4-с/369/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович на дії приватного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович на дії приватного виконавця, згідно якої остання просить суд: визнати протиправними дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. щодо опису і арешту земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:5051, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальна плоша: 0,0374 га, згідно з постановою від 24.11.2023 року (яка у електронному вигляді у реєстрі виконавчих проваджень значиться як постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2023 року); визнати недійсною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.11.2023 року (яка у електронному вигляді у реєстрі виконавчих проваджень значиться як постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2023 року); визнати недійсною оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:5051, визначену у звіті про оцінку нерухомого майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оцінка і консультації» у межах процедури виконавчого провадження № 68518412 та визначену станом на 27 листопада 2023 року; визнати протиправними дії приватного виконавця Пилипчук В.Г. щодо передачі на реалізацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:5051, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальна плоша: 0,0374 га.

Вимоги скарги обгрунтовано тим, що скаржник не погоджується з діями Приватного виконавця щодо опису та арешту земельної ділянки загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:019:5051, місце розташування: АДРЕСА_1 (надалі земельна ділянка/майно), висновку про вартість майна та його передачу на реалізацію.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання з розгляду скарги.

06.03.2024 року до суду від представника стягувача надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця, згідно якого остання просила суд відмовити у задоволенні скарги. Заперечення мотивовані тим, що у разі незгоди з розміром вартості майна, що підлягає реалізації, боржник повинен надати свій власний розрахунок вартості майна. Зі змісту скарги не вбачається, що скаржниця подала приватному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку відповідного майна та останнім відмовлено у призначенні рецензування звіту. У матеріалах справи наявні докази того, що виконавець та оцінювач зверталися до боржниці та її адвоката з вимогою забезпечити доступ до об`єкта для його об`єктивної оцінки, однак боржниця діє недобросовісно і всіляко намагається завадити примусового виконанню рішення, в тому числі і шляхом вчинення перешкод у доступі до свого майна.

У судове засідання 08.05.2024 року скаржник, стягувач та приватний виконавець не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, неявка яких у відповідності до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду скарги.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Суд встановив, що 04.02.2022 року стягувач ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.01.2022 року у справі № 369/6092/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1 911 240,62 грн.

Відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В. Г. на підставі заяв стягувача винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2022 року, що зареєстрована в Автоматизованій системі виконавчого провадження за № 68518412.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження, за адресами зазначеними у Виконавчому документі.

Частиною 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно боржника. Однак декларацію боржником не подано, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що у межах справи №369/6092/20 Скаржник була належним чином обізнана про відкрите виконавче провадження № 68518412, про що 14.02.2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виніс ухвалу про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 22.12.2021 року.

03.07.2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року - без змін.

14.07.2023 року та 20.07.2023 року приватним виконавцем було надіслано вимоги на адресу боржника про надання доступу до земельної ділянки :01:019:5051, дані вимоги не були виконані.

На виклик приватного виконавця від 26.07.2023 року боржник не з`явилася та жодних письмових пояснень, відомостей про майно не надала.

Таким чином боржник з дня відкриття виконавчого провадження не вчинила жодних дій, які були б спрямовані на виконання рішення суду та не реалізовує свої права та обов`язки ні особисто, ні через представників, що свідчить про свідоме ухилення від виконання судового рішення.

10.08.2023 року від ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надійшла заява подружжя про недопущення порушення прав заявника, як співвласника майна боржника та не здійснення опису частини майна.

В подальшому ні боржник, ні її чоловік не вчиняли жодних дій, які були б спрямовані на виконання рішення суду чи не перешкоджали б його виконанню.

Крім того, приватний виконавець намагався отримати доступ до земельної ділянки у відповідності до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

27.11.2023 року в межах виконавчого провадження № 68518412 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у відповідності до частини 2 статті 53 та статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

З вищевказаного вбачається, що Приватний виконавець діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже його дії є правомірними.

Водночас, скаржник у скарзі посилається на неможливість особистого ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 68518412 через перебування за межами України та безпосередню залежність від адвокатів у реалізації даного права.

Скаржник, як сторона виконавчого провадження має доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, як і адвокат скаржника ОСОБА_4 .

Скаржник не погоджується з діями приватного виконавця щодо опису та арешту земельної ділянки загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:019:5051, місце розташування: АДРЕСА_1 (надалі земельна ділянка/майно), висновку про вартість майна та його передачу на реалізацію.

Суд встановив, що скаржник будучи належним чином обізнаною у відкритому виконавчому провадженні не вчинила жодних дій, які були б спрямованих на виконання рішення суду, не реалізовувала свої права та обов`язки ні особисто, ні через представників, які зокрема закріплені в статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про свідоме ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (пункт 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до пункту 6 частини 3 цієї ж статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відтак, приватний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо - якщо опису підлягає земельна ділянка (пункт 1). Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Вимоги до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника закріплені в пункті 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (надалі - Інструкція).

З аналізу пункту 10 розділу VIII Інструкції та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника вбачається дотримання Приватного виконавця вимог законодавства.

Звертаємо увагу, що ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Інструкцією не передбачено обов`язок приватного виконавця повідомляти боржника про опис майна.

Приватним виконавцем на адресу боржника 14.07.2023 року та 20.07.2023 року надіслано вимоги про надання доступу до земельної ділянки, що не були виконані, а 26.07.2023 року - виклик боржника.

Статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість передачі майна, на яке накладено арешт на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

Таким чином дії приватного виконавця вчинені на підставі та в межах повноважень, що наданні чинним законодавством.

Крім того, у ході примусового виконання приватним виконавцем було встановлено, що боржнику на праві власності належить майно, а саме:

1. Житловий будинок, Загальна площа (кв.м): 497.5, житлова площа (кв.м): 143.7, адреса: АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:019:5050. Згідно відповіді з Борщагівської сільської ради Бучанського р., Київської обл. в даному будинку зареєстровані діти.

2. Квартира, загальна площа (кв.м): 47.7, житлова площа (кв.м): 28.7, Опис: складається з 2 жилих кімнат, адреса: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

3. Земельна ділянка кадастровий номер :01:019:5051, Площа (га): 0.0374, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 .

Оскільки у боржника відсутні кошти на банківських рахунках, у житловому будинку зареєстровані неповнолітні особи, а квартира 21.11.2023 року в межах виконавчого провадження № 73278242 виставлена на публічні торги іншим виконавцем, що унеможливило повторне звернення стягнення на дане майно боржника, приватним виконавцем прийнято рішення про першочергове звернення стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:5051 у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Виїздом виконавця було встановлено, що на земельній ділянці :01:019:5051 знаходиться паркан обладнаний воротами та будинок, який не зареєстрований в реєстрі речових прав, також згідно відповіді з Державної інспекції архітектури та містобудування України декларація про початок виконання будівельних робіт/готовність об`єкта до експлуатації на даній земельній ділянці не зареєстровано, як наслідок відсутня будь-яка технічна документація на дані будівлі та споруди, що в свою чергу унеможливлює звернення стягнення на дане майно (опис майна та визначення його вартості для подальшої реалізації).

Відповідно до отриманої з Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку :01:019:5051 та кадастрового плану вбачається, що житловий будинок в якому зареєстровані діти не знаходиться на її території, жодної інформації про початок виконання будівельних робіт/готовність будь-якого об`єкта до експлуатації на даній земельній ділянці не зареєстровано, а отже переконання скаржника не відповідають дійсності.

Судом встановлено, що на даний час відсутні жодні перешкоди для реалізації земельної ділянки :01:019:5051, оскільки майно на праві власності належить стягувачу, на земельній ділянці не знаходиться житловий будинок в якому зареєстровані діти, що свідчить про відсутність в необхідності отримання дозволу органів опіки та піклування.

Отже, у приватного виконавця існують всі законні підстави для звернення стягнення на земельну ділянку.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Таким чином, приватним виконавцем залучено до вчинення виконавчих дій двох дієздатних осіб, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також не є підлеглими учасників виконавчого провадження.

Отже, дії приватного виконавця у залучені понятих у виконавчому провадження є законними.

Опис та арешт земельної ділянки боржника відбувся приватним виконавцем без її огляду шляхом входження на її територію шляхом ухилення скаржника від виконання судового рішення, отримуючи надіслані на адресу документи виконавчого провадження, внаслідок чого опис земельної ділянки був проведений огляду об`єкта.

Суд погоджується з доводами приватного виконавця, що боржниця була обізнана зі своїми борговими зобов`язаннями, присудженими за рішенням суду, і про наявність виконавчого провадження, що вимагало від неї добросовісної процесуальної поведінки, як то цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження та отримувати кореспонденцію, яка надходить на її адресу та сприяти виконанню.

Отже, приватний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень, порушень Закону України «Про виконавче провадження» не допустив.

Переконання скаржника, що неналежний опис земельної ділянки призведе до порушенню прав сторін виконавчого провадження, майбутніх покупців, сусідів тощо не відповідають дійсності.

Як зазначено у скарзі, обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна, є Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 (надалі - Національний стандарт), яким визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки.

З аналізу пункту 56 Національного стандарту вбачається, що звіт про оцінку майна, також має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Відповідно до пункту 2.2. Звіту про незалежну оцінку земельної ділянки загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:019:5051, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 (надалі Звіт) оцінювач письмово заявив про можливі припущення, застереження та обмеження щодо застосування даного Звіту.

Зокрема зазначено, що «Оцінювач проводив визначення вартості земельної ділянки (кадастровий номер: :01:019:5051 згідно Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 27.11.2023р. (ВП №68518412) на основі тільки тих документів, інформації, характеристик які надані Замовником оцінки. В зв`язку з тим, що безпосередньо на територію ділянки Оцінювач не мав доступу, а візуальний огляд проводився з певної відстані, оцінювач не може стверджувати, що на самої ділянці є газопостачання, водопостачання, каналізація, але, в будь якому разі, інженерні комунікації поруч з ділянкою є. Якщо, при використанні звіту у Замовника оцінки або користувача звіту (висновку), з`являться додаткові документи або додаткова інформація про зміну параметрів (характеристик) об`єкта оцінки, яка може впливати на його вартість, звіт необхідно актуалізувати (доопрацювати) з врахуванням актуальних документів і додаткової інформації».

Отже, приватний виконавець вжив всіх можливих заходів для ознайомлення оцінювача з об`єктом оцінки, а у разі, якщо боржник або його представник надасть додаткові документи або додаткова інформація про зміну параметрів (характеристик) земельної ділянки та/або безпосередній доступ до неї - Звіт підлягає актуалізації (доопрацюванню).

Крім того, суд погоджується з доводами представника стягувача, що у разі незгоди з розміром вартості майна, що підлягає реалізації, боржник повинен надати свій власний розрахунок вартості майна. Зі змісту скарги не вбачається, що скаржниця подала приватному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку відповідного майна та останнім відмовлено у призначенні рецензування звіту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович на дії приватного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович на дії приватного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили у прядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена: 20.05.2024 року.

Суддя А.В. Янченко