справа № 489/2998/23 провадження №2/489/134/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною

встановив:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за два дні до зустрічі позивача з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; визначити наступні способи його участі у вихованні доньки:

-відвідування дитиною місця проживання батька щотижня з 16:00 годин п`ятниці по 17:00 годин неділі за місце проживання позивача;

-першу половину літа дитина проводить з батьком;

-необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

-в день побачення з дочкою, позивач має право забирати її з дому/дитячого садка/школи особисто.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.07.2022. Від спільного шлюбу в них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка стала проживати разом з відповідачем. З березня 2023 року у сторін почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідування, почалися створюватись штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості нормального спілкування з дитиною. Всі спроби позивача мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатись з донькою. Він вважає, що має право вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватись з донькою, вирішувати будь-які питання пов`язані з її розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати її свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати усім необхідним та виховувати свою дитину. Він любить свою доньку, тому хоче особисто спілкуватись з нею, прагне не лише фінансово, а й особисто приймати участь у вихованні дитини. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги задовольнити частково. Зазначила, що перешкоди у спілкуванні позивача з донькою не вчиняла, а навпаки вважає, що позбавляти дитину батька не можна. В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів, що вона заперечує, або колись заперечувала, не дозволяла спілкуватись з донькою, брати її до себе додому. Твердження позивача, що вона умисно створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, також не відповідає дійсності, оскільки дитина хворіє, відвідує гуртки, приватні уроки, їздить на відпочинок на море, також може виникнути терміновий від`їзд у зв`язку з військовим станом, що не дає можливості зустрітися з батьком, але в ці дні вона завжди повідомляла позивача про ці події. Відповідач вважає, що запропонований позивачем спосіб участі у вихованні дитини не враховує найкращих інтересів дитини, не відповідає принципу рівності обох батьків у вихованні дитини, та порушує її з донькою права. Тому запропонувала наступний графік спілкування доньки з батьком за місцем проживання батька: кожна 1 та 3 субота або неділя місця з 10:00 до 17:00, та один будній день з 15:00 до 18:00, вільне спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку та відвідування навчального закладу. За попередньою домовленістю, день побачення та спілкування з донькою може бути змінено. Щодо спільного літнього відпочинку зазначила, що це питання у військовий час не відноситься до спору про визначення та встановлення способів/графіку спілкування та виховання дитини, та має розглядатися окремо за домовленістю сторін, рішенням органу опіки і піклування або рішенням суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. При цьому погодились з графіком, визначеним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Відповідач позовні вимоги визнала частково, з врахуванням висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради. Проте зазначила, що заперечує проти перебування дитини у відповідача протягом першої половини літа.

Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, причини їх неявки не повідомили.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 22.04.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Ленінським районним судом міста Миколаєва від 18.07.2022.

Від спільного шлюбу в них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №223.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики, наданої 14.06.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «НПК Аметист», ОСОБА_1 працює торговельним представником у відділі по роботі з клієнтами, є дисциплінованим та відповідальним. У відносинах в колективі завжди дотримується корпоративних норм та правил.

Згідно скороченого витягу з інформаційно-аналітічної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-00100827, ОСОБА_1 станом на 10.06.2023 незнятої чи не погашеної судимості не має.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради №428 від 12.06.2023 ОСОБА_1 на наркологічному та психіатричному обліку не знаходиться.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради №4932/02.02.01-22/04/14/23 від 22.11.2023, виходячи з інтересів дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне надати позивачу можливість спілкування з ОСОБА_4 та ІІІ тиждень місяця з 16:00 п`ятниці до 17:00 неділі, щосереди, враховуючи час навчання, бажання та фізичний стан дитини, з правом зміни графіку за взаємною згодою батьків; літні канікули за домовленістю між батьками. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що перешкод в спілкуванні батька з дитиною не виявлено, але має місце непорозуміння та конфлікт між батьками щодо відповідального відношення батька до доньки під час перебування у нього дівчинки.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991 (далі Конвенція)).

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною 3 статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006).

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь - яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно приписів частини першої статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За приписами частини першої статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що позивач, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Бере до уваги суд і ту обставину, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до суду було надано висновок №4932/02.02.01-22/04/14/23 від 22.11.2023 про участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька у вихованні дитини, надавши йому можливість спілкування з дитиною І та ІІІ тиждень місяця з 16.00 п`ятниці до 17.00 неділі, щосереди, враховуючи час навчання, бажання та фізичний стан дитини, з правом зміни графіку за взаємною згодою батьків; літні канікули за домовленістю між батьками (з дотриманням заходів безпеки, передбачених під час воєнного стану).

Як вже зазначалось, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради №4932/02.02.01-22/04/14/23 від 22.11.2023 вбачається, що перешкод в спілкуванні батька з дитиною не виявлено, але має місце непорозуміння та конфлікт між батьками щодо відповідального відношення батька до доньки під час перебування у нього дівчинки.

Оскільки сам факт звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та встановлення порядку участі у вихованні дитини, та не визнання позову відповідачем, є беззаперечним доказом того, що домовленості між сторонами щодо способу участі позивача у спілкуванні з малолітньою донькою та у її вихованні досягнуто не було.

Так як сторонами не погоджено способи участі позивача у вихованні доньки, (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця її проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, а тому наявний спір про право, який підлягає вирішенню судом.

Позивач в своєму позові просить визначити спосіб йому участь у вихованні доньки наступним чином:

-відвідування дитиною місця проживання батька щотижня з 16:00 годин п`ятниці по 17:00 годин неділі за місце проживання позивача;

-першу половину літа дитина проводить з батьком;

-необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

-в день побачення з дочкою, позивач має право забирати її з дому/дитячого садка/школи особисто.

В свою чергу відповідач просить визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини згідно графіку, визначеного органом опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради. При цьому, заперечує проти перебування дитини у відповідача протягом першої половини літа.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При визначенні способу участі батька у вихованні доньки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

Вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з донькою суд вважає обґрунтованими, проте бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини.

Виходячи перш за все з інтересів дитини, враховуючи обставини справи та малолітній вік дитини, стан її здоров`я та те, що дитина має постійне місце проживання, усталений режим дня та відпочинку, враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у її виховані, шляхом безперешкодного спілкування з дочкою кожного першого та третього тижня місяця з 16:00 години п`ятниці до 17:00 години неділі, щосереди, враховуючи час навчання, бажання та фізичний стан дитини, з правом зміни графіку за взаємною згодою батьків; літні канікули за домовленістю між батьками та бажанням дитини, з дотриманням заходів безпеки, передбачених під час воєнного стану.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині відвідування дитиною місця проживання батька щотижня з 16:00 годин п`ятниці по 17:00 годин неділі за місце проживання позивача, оскільки при встановленні такого способу спілкування не буде дотримано розумного балансу на участь матері та інших родичів у вихованні дитини.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача за зверненням ОСОБА_1 , за два дні до дня його зустрічі з дитиною, повідомити позивачу фактичне місце навчання, проживання, перебування дитини.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що такий порядок та спосіб участі позивача у спілкуванні з донькою та її вихованні, на думку суду, найбільше відповідає інтересам малолітньої ОСОБА_4 , принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами та не порушує звичайних для дитини умов життя та тижневого розпорядку.

Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем.

Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку про необхідність визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою, у зв`язку з чим даний позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом безперешкодного спілкування з дочкою кожного першого та третього тижня місяця з 16:00 години п`ятниці до 17:00 години неділі, щосереди, враховуючи час навчання, бажання та фізичний стан дитини, з правом зміни графіку за взаємною згодою батьків; літні канікули за домовленістю між батьками та бажанням дитини, з дотриманням заходів безпеки, передбачених під час воєнного стану.

Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною згідно встановленого цим рішенням графіку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , за зверненням ОСОБА_1 , за два дні до дня його зустрічі з дитиною, повідомити ОСОБА_1 фактичне місце навчання, проживання, перебування дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Інгульского району Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м.Миколаїв, пр.Богоявленський,1;

третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Адміральська,20

Повний текст судового рішення складено 20.03.2024.

Суддя І.В.Коваленко