ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4099/24 Справа № 187/17/24 Суддя у 1-й інстанції - Караул О. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Служби безпеки України на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року по справі за позовом Служби безпеки України до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державної іпотечної установа України, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання недійсним та скасування права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2023 року Служби безпеки України звернулась до суду із позовом до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державної іпотечної установа України, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання недійсним та скасування права власності., відповідно до якої позивач просив скасувати свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 08 лютого 2022 року та набуте ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності у рівних частках по - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернено заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником недоліки не усунуті, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, вищезазначену заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

В апеляційній скарзі Служби безпеки України просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в уточненому позові позовні вимоги не містять майнову вимогу, а тому висновок суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви є необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано з проханням визнати свідоцтво про право власності нерухомого майна недійсним, тобто оспорюється право фізичних осіб на володіння нерухомим майном, зокрема квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка має певну вартість виражену в грошовій формі. Таким чином, зміна формулювання позовної вимоги не змінює характеру спору, адже стосується категорії позовів про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, а тому вимога щодо зазначення ціни позову, відповідно до дійсної вартості майна та сплати судового збору є обов`язковою до виконання.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2023 року Служби безпеки України звернулась до суду із позовом до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державної іпотечної установа України, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання недійсним та скасування права власності., відповідно до якої позивач просить скасувати свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 08 лютого 2022 та набуте ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності у рівних частках - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст.175, 176 ЦПК України. Серед іншого судом зазначено, що позовна вимога про скасування свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 08 лютого 2022 року та набуття ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності на нерухоме майно відноситься до позовів про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову яких визначається відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України дійсною вартістю нерухомого майна, у зв`язку з чим позивачу необхідно вказати дійсну вартість спірного нерухомого майна, та відповідно до його вартості сплатити судовий збір за ставками згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

24 січня 2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач змінив формулювання позовних вимог та просить визнати недійсним розпорядження відділу будівництва, благоустрою, житлово-комунального господарства та комунальної власності Петриківської селищної ради від 08 лютого 2022 року № 03-П Про передачу квартири у власність громадян, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 08 лютого 2022 року. При цьому позивач зазначив, що даний спір не майнового характеру, а отже значення ціни позову не зазначається.

Так, вимоги до позовної заяви і документів, що до неї додаються, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, де зокрема є обов`язок позивача зазначити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Предметом позову в цій справі є визнання недійсним розпорядження відділу будівництва, благоустрою, житлово-комунального господарства та комунальної власності, а також визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Основні положення щодо ціни позову, визначені статтею 176 ЦПК України, якою, серед іншого передбачено, що ціна позову визначається вартістю майна у позовах про визнання права власності на майно або його витребування. Натомість, у даній справі такі вимоги не заявлені.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 у справі №907/9/17).

Натомість, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом, слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми, державна реєстрація прав, не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є, передусім, встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав, не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Аналогічну позицію містить Постанова Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі №910/10987/18.

А тому, на переконання колегії суддів, зазначена позовна вимога є немайновою, відтак цей позов грошовій оцінці не підлягає, і обов`язок позивача щодо зазначення його ціни є відсутнім.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Служби безпеки України задовольнити.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко