Справа № 505/865/24
Провадження № 2/505/1602/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2024 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 29 лютого 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просив винести рішення яким, яким визначити місце проживання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2020. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем. Так як стан здоров`я матері дитини потребує постійного лікування і не тільки в м. Подільську, доходу не має, не працює, постійно знаходиться в пошуках роботи, переїжджаючи та мешкаючи в різних містах України. Декілька разів у сторін виникали конфлікти та суперечки, внаслідок яких відповідачка забирала малолітню дитину до себе, не попередивши про це позивача. Тому вважає, що йому необхідно визначити місце проживання малолітньої доньки разом з ним, так як вона знаходиться на повному його утриманні, він займається її вихованням, розвитком, та здоров`ям. В зв`язку з вищенаведеним, враховуючи тривалість проживання малолітньої доньки з позивачем, добросовісне виконання ним батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з ним, чи негативно впливали на його виховання та розвиток, бажання самої дитини на проживання з батьком, просив визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просить визначити місце проживання малолітньої доньки разом з ним.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про судове засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи за відсутності не надавала.

Представник Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, та просили врахувати висновок органу опіки та піклування.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2016 року, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області 16 липня 2020 року було розірвано, справа № 505/1631/20.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час, малолітня донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне місце проживання особи ПП «Курінь-1» м. Подільськ від 29.02.2024.

Відповідно до службової характеристики, ОСОБА_1 працює інспектором прикордонної служби 2 категорії водієм 4 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради Подільського району Одеської області, ОСОБА_1 немає ознак активної психопатології.

Відповідно до довідки Ліцею № 1 Подільської міської ради Подільського району Одеської області виданої ОСОБА_1 , зазначено, що його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в ліцеї № 1 ПМР. Батько дитини, бере активну участь у вихованні доньки, проводить і забирає доньку з ліцею, відвідує батьківські збори, постійно цікавиться її успіхами у навчанні.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01.03.2024 складеного спеціалістами Служби у справах дітей Подільської міської ради Подільського району Одеської області, житлово-побутові умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 задовільні (у дитини ОСОБА_3 наявна облаштована окрема кімната та створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 1241 від 22.04.2024, орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідатиме інтересам дитини.

У зв`язку із тим, що сторони разом не проживають, між ними виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

Задовольняючи позов, суд враховує тривалість проживання малолітньої дитини з батьком, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, бажання самої дитини на проживання з батьком, згоду матері на проживання малолітньої дитини з батьком, через що, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення суд, зазначає, що визначення місця проживання дитини разом із батьком не позбавляє права відповідача спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки матір дитини у разі визначення місця проживання останньої з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, ОСОБА_3 , піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з батьком, яка фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 16 травня 2024 року.