Справа № 953/4644/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю: секретаря судового засідання Сергієнко К.В.,
представника позивачки ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Огієнко Б.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на часту у майні, яке є власністю подружжя , -
ОСОБА_2 (далі-позивачка) звернулася до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі-відповідач), у якій прохає суд: встановити факт спільного проживання однією сім`єю у фактично шлюбних відносинах її та відповідача з 08.01.2014 до квітня 2022; визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності; визнати за нею, ОСОБА_2 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, ОСОБА_2 , перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з 2013 року. Разом вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. У 2013 році у них народилася донька. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, ОСОБА_3 визнав себе батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що після припинення між нею та відповідачем фактичних шлюбних відносин їх донька залишилася проживати разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач участі в її утриманні не приймає та ніякої матеріальної допомоги їм не надає. На підставі цього нею було подано позовну заяву про стягнення аліментів. Справу розглядає Ірпінський міський суд Київської області.
Зазначає, що відповідач, під час їх фактичних шлюбних відносин, 04.12.2013 зареєстрував її у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . За час їх спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу 30.11.2015 вони придбали за спільні кошти майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстрували на відповідача. Після придбання квартири вони за спільні та її особисті грошові кошти зробили в ній значний ремонт. Позивачкою до квартири було перевезено речі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 25.08.2022 визначено головуючу суддю - Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.08.2022 за заявою позивачки відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подачу до суду позовної заяви до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на його частки - до ухвалення судового рішення у справі. Прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною.
Зауважує, що він та ОСОБА_2 ніколи однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу не проживали. Спільного господарства не вели. Через невеликий проміжок часу після народження дитини він втратив повагу до позивачки та бажання зближуватися із нею. Оскільки донька фактично проживала та зареєстрована разом із ним, як батьком у спірній квартирі, то ОСОБА_6 періодично приходила до них у гості. ОСОБА_2 власного житла не мала, через це він дозволяв їй ночувати у своїй квартирі, а в моменти тимчасової стабілізації її здоров`я, навіть проживати разом зі своєю донькою у спірній квартирі строком не більше одного місяця, але із веденням окремого побуту.
ОСОБА_2 жодних грошових коштів не вклала у придбання та оздоблення квартири, не виконувала, витрати з утримання цієї квартири не несла .
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.11.2022 закрито підготовче провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, призначено справу до судового розгляду.
13.10.2023 поштовим шляхом до суду надійшла відповідь представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Федосєєвої Т.Ю. на відзив на позовну заяву, відповідно до якої представник позивачки вказує, що ОСОБА_2 , перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з 2013 року. Разом вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. У 2013 році у них народилася донька. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 4.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, ОСОБА_3 визнав себе батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення між позивачкою та відповідачем фактичних шлюбних відносин їх донька залишилася проживати разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач участі в її утриманні не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. На підставі цього позивачкою було подано позовну заяву про стягнення аліментів. Справу розглядав Ірпінський міський суд Київської області (справа №367/2456/22). Позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 липня 2022 року. На підставі зазначеного рішення суду 18.07.23 державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Смолка Г.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 21.09.2023 зазначеним Державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та яка є предметом спору у даній справі. Крім того, 20.09.2023 державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу DACIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Станом на 31.08.2023 сума боргу складає 40 657, 50 грн, про що зазначено у постанові про арешт майна боржника. Жодного разу відповідач аліменти не сплачував. У 2022 році ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_4 та визначення місця проживання дитини разом з ним. ОСОБА_2 , в свою чергу, звернулася із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання доньки разом з нею. 21.04.2023 рішенням Київського районного суду м.Полтави по цивільній справі №552/3972/22 в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено. Зустрічний позов було задоволено та визначено місце проживання дитини разом з ОСОБА_2 за місцем її мешкання. При розгляді справи у Київському районному суді м. Полтави, ОСОБА_3 та його представник надавали довідки аналогічні з тими, що надані до даної справи, стосовно психічного захворювання ОСОБА_2 . Сторона відповідача володіє інформацією що, згідно ЛКК від 01.03.2023 виставлений діагноз та встановлено стан стійкої ремісії, про що зазначено у рішенні Київського районного суду м. Полтави. ОСОБА_2 , знаходячись під постійними образами з боку сторони відповідача стосовно її психічного захворювання погодилась на проходження стаціонарного обстеження комісії, яка в подальшому поставила крапку у даному питанні та визнала стан стійкої ремісії. Тобто, ОСОБА_3 приписує ОСОБА_2 психічні захворювання, встановлює самостійно діагнози, які не відповідають дійсності. Стосовно довідки, на яку посилається відповідач від 06.07.2022 про психічний стан ОСОБА_2 , то вона незаконним шляхом отримана відповідачем від слідчих поліції, та не може бути доказом у даній справі. Крім того, в діях слідчого, який має відношення для розголошення відомостей досудового слідства, які додатково заборонені ЗУ "Про психіатрічну допомогу", є всі ознаки кримінального правопорушення та відносно даного факту суд має право винести окрему ухвалу та направити її до прокуратури, як надзорного органу.
Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та взагалі не володіє інформацією де навчається його донька. Поділ квартири, яка є предметом спору, має суттєве значення для позивачки, яка самостійно виховує доньку та підтримує її інтереси, права, які полягають у тому числі у забезпеченні дитини житлом. Стосовно того, що у договорі купівлі-продажу квартири нотаріусом зазначено, що квартиру придбано за власні кошти, то офіційно відповідач не перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , а тому її згода не була потрібна. Крім того, така формуліровка означає що кошти особисті, а не кредитні. Походження цих коштів відповідачем не підтверджено, а тому квартира, є спільною сумісною власністю. На час придбання квартири, ОСОБА_2 здійснювала догляд за малолітньою дитиною, батьком якої є відповідач по справі, та який був зобов`язаний матеріально забезпечувати дитину та позивачку до трьох років, а тому приведені відповідачем висновки судів не зовсім коректні. Додані відповідачем до відзиву на позовну заяву чеки про сплату на придбання будівельних матеріалів, меблів не є підтвердженням походження коштів, а лише вказують ким здійснено заказ та платіж. У зв`язку з викладеним, прохає суд задовольнити позовні вимоги.
23.04.2024 поштовим шляхом до суду надійшли письмові пояснення представника позивачки адвоката Федосєєвої Т.Ю., у яких остання вказує, зокрема, що під час спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та вихованням їх спільної дитини, ще до придбання спірної квартири відповідач зареєстрував позивачку разом з її сином від першого шлюбу у своїй квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , що належить йому на праві власності. Місце реєстрації позивачки з її сином по даний час не змінилося, що не заперечується стороною відповідача. Також звертає увагу суду, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 була єдиним житлом відповідача та протилежне не доведено, а тому зареєстровані ОСОБА_2 з 04.12.2013 та ОСОБА_8 з 07.05.2014 у проживали разом з відповідачем та після народження спільної дитини реєстраційні дані не змінилися. В подальшому у 2015 році була придбана спірна квартира. Також зазначає, що ОСОБА_3 знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 з 17 червня 1994 року та 14 липня 2008 року, шлюб було розірвано на підставі Рішення Ленінського районного суду м. Харкова. В свою чергу квартира за адресою: АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_3 02 березня 2004 року. В договорі купівлі-продажу указаної квартири, як і в Договорі про купівлю спірної квартири не зазначено про згоду дружини та походження коштів. Тобто, стороною відповідача при наявності аналогічних договорів по різному трактується їх зміст.
Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у письмових заявах по суті справи..
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені у письмових заявах по суті справи.
Суд, вислухавши вступне слово учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Згідно з даними, які містяться в акті обстеження умов проживання від 16.06.2022, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради В.Петренко, було проведено умови проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 , де проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , та цивільний чоловік ОСОБА_2 . Висновок обстеження в будинку наявні умови для проживання дитини.
Відповідно до даних, які містяться у копії посвідки на постійне проживання № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з даними, які містяться у свідоцтві про народження серія НОМЕР_3 , виданого повторно Ірпінським відділом реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 червня 2022 року, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Харків, Харківської області, Україна, про що 15 січня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №38. Батьками в свідоцтві зазначено: батько ОСОБА_3 , громадянин України, мати ОСОБА_2 , громадянка російської федерації.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.12.2013 у справі №639/10121/13-ц розірвано шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , який зареєстрований 24 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 84. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_2 залишено без змін.

Відповідно даних, які містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки №305263233 від 19.07.2022) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, житлова квартира АДРЕСА_6 , належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1639, виданий 30.11.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумовою А.В.

Згідно з даними, які містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки №305484762 від 21.07.2022) за реєстраційним номером майна 817221, квартира у будинку готельного типу АДРЕСА_7 , належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу р.№931, 02.03.2004 приватний нотаріус ХМНО Жовнір Л.П.

Відповідно до даних, які містяться у договорі купівлі-продажу квартири від 13.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №1639, ОСОБА_7 , діючий від імені та в інтересах ОСОБА_12 та в інтересах ОСОБА_13 (Продавці) та ОСОБА_3 (Покупець) уклали договір про наступне: за цим договором Продавці продали, а Покупець купив двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 і сплатив за неї обумовлену грошову суму відповідно до цього договору. Представник Продавців своїм підписом під цим договором підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру відповідно до п.2,1 цього договору. Кошти в рахунок цього договору ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_3 повністю. Претензій фінансового характеру щодо розрахунків за продану квартиру немає.

Згідно з даними, які містяться у довідці КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР віл 06.07.2022, ОСОБА_2 була оглянута лікарем-психіатром МПНД №3 одноразово 27.03.2014. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма. ОСОБА_2 багаторазово лікувалася в ХОПЛ №3.

Відповідно до даних, які містяться у довідці КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» від 14.07.2022, ОСОБА_5 , перебувала на стаціонарному лікуванні в 11-му психіатричному відділенні для дорослих КНП ХОР «ОКПЛ №3» у період з 24.11.2020 по 07.12.2020 з діагнозом: параноїдна шизофренія.

Згідно з даними, які містяться у свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 , виданого повторно Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28 березня 2019 року, ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Запоріжжя, Запорізької області, Україна, про що 23 травня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицької райадміністрації м.Запоріжжя складено відповідний актовий запис №381. Батьками в свідоцтві зазначено: батько ОСОБА_3 , громадянин України, мати ОСОБА_9 , громадянка України.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.04.2023 по справі №552/3972/22 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю задоволено. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 за місцем її мешкання.

Відповідно до даних, які містяться у постанові державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолки Г.А. від 18.07.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72267099 з примусового виконання виконавчого листа №367/2456/22 виданого 03.05.2023 Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26 липня 2022 року і до її повноліття.

Згідно даних, які містяться у постанові державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолки Г.А. від 21.09.2023 ВП №72267099 про арешт майна боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа №367/2456/22 виданого 03.05.2023 Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26 липня 2022 року і до її повноліття, накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 в межах суми боргу.

Відповідно до даних, які містяться у постанові державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолки Г.А. від 21.09.2023 ВП №72267099 про розшук майна боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа №367/2456/22 виданого 03.05.2023 Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26 липня 2022 року і до її повноліття, оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_3 DACIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 надала суду пояснення про те, що з ОСОБА_2 вона знайома з весни 2021 року, спілкувалася з останньою ситуативно, було спільне хоббі. Зі слів ОСОБА_2 із відомо, що остання проживала з дитиною в АДРЕСА_8 . Була в гостях у ОСОБА_2 один раз 05.07.2021 на дні її народження за адресою: АДРЕСА_8 , будинок не пам`ятає, десь другий поверх, де також були її друзі та чоловік ОСОБА_16 . З чоловіком вона особисто не спілкувалася, на контакт він не йшов, сидів на кухні окремо від усіх. Бачила його перший і єдиний раз. Зі слів ОСОБА_17 , у них були складні відносини. Стосунки між ОСОБА_18 та чоловіком були на її погляд не дружні, вони не контактували. На її погляд, більше ОСОБА_19 вела себе як господиня квартири. В квартирі бачила особисті речі ОСОБА_17 . ОСОБА_2 про свої сімейні стосунки нічого не розповідала. Наразі вони з ОСОБА_18 спілкуються не часто, живуть в різних містах. З приводу того, ким була придбана квартира по АДРЕСА_8 , за чий рахунок, чи робили там ремонт та за чиї кошти, їй нічого не відомо. Була там лише один раз і таких подробиць не знає.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 надала суду пояснення про те, що з ОСОБА_21 вони познайомились у 2018 році, а більше спілкуватись почали з 2019 року, разом займались музикою. ОСОБА_3 побачила вперше десь у листопаді 2019 році. В гостях у ОСОБА_22 вона була по АДРЕСА_8 , номер будинку не пам`ятає. Хто власник квартири вона не знає, але у квартирі, як родина, були ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та їх донька ОСОБА_23 . ОСОБА_19 представила ОСОБА_16 як свого чоловіка. Бачила там їх речі, коли вона була в гостях, спілкувались між собою вони ввічливо, як сім`я. На її погляд між ОСОБА_18 та ОСОБА_16 були добрі стосунки. ОСОБА_24 поважно до ОСОБА_16 ставилась, розповідала, що він робить для побуту. А останній час, з кінця 2021 року перед війною, коли вона була в них у дома, між ОСОБА_18 та ОСОБА_16 був якийсь конфлікт. З ОСОБА_16 особисто вона спілкувалась рідко, бо він був на роботі, коли вона приходила. Зі слів ОСОБА_17 чула, що вони їздили до друзів у гості, на природу. На її погляд в квартирі по АДРЕСА_8 ОСОБА_16 проживав з ОСОБА_18 та їх донькою однією сім`єю. Вона сприймала їх як одну сім`ю. Бачила їх на фотографіях разом з дитиною. Особисто спілкування ОСОБА_17 та ОСОБА_16 з дитиною вона не бачила. Їй відомо, що ОСОБА_19 працювала дизайнером на фірмі, потім почала працювати дома онлайн, показувала свої роботи на комп`ютері. В період 2019-2021 року вона була в гостях у ОСОБА_17 десь раз на два тижні, вони спільно готувались до концертів. ОСОБА_25 приходив наприкінці дня, коли гості вже розходилися, щоб йому не заважати. Він приходив, розігрівав їжу. Де ОСОБА_16 працював їй особисто не відомо, зі слів ОСОБА_17 він займався чи меблями, чи ремонтом. Іноді, коли вони з іншими дівчатами приходили в гості до ОСОБА_17 , остання мила підлогу. З приводу того, ким була придбана квартира по АДРЕСА_8 , за чий рахунок, чи робили там ремонт та за чиї кошти, їй нічого не відомо. В ОСОБА_17 є донька ОСОБА_23 , а також є син. Особисто вона не бачила щоб ОСОБА_26 щось купувала для благоустрою квартири на АДРЕСА_8 . З дизайну квартири зрозуміло, що деякі речі купувала точно жінка. Про особисте життя ОСОБА_17 з ОСОБА_16 вона нічого не знає. Вважала, що вони перебувають у шлюбі. Також чула, що у ОСОБА_16 є донька від іншого шлюбу. Останній раз була в ОСОБА_17 в гостях приблизно у грудні 2021 року. ОСОБА_19 завжди розповідала про ОСОБА_16 , казала, що в нього «золоті руки», завжди його хвалила, дуже чемно до нього відносилась. Потім в них виник якийсь конфлікт, подробиць якого вона не знає.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19. Від 14.01.2024 у справі №759/14906/18.

Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.

В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також зазначити, що згідно з усталеною судовою практикою самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц).

Разом із цим положеннями ЦПК України визначено, що є доказами у цивільній справі, зокрема доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В межах розгляду даної справи судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 в період з 24.01.2009 по 10.01.2014 (дата набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.12.2013 про розірвання шлюбу).

В період перебування позивачки з ОСОБА_11 у зареєстрованому шлюбі, народилася ОСОБА_10 . Згідно даних свідоцтва про народження дитини батьком ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач, ОСОБА_3 .

Отже, позовна вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки з відповідачем у період з 08.01.2014 по 10.01.2014 суперечить вимогам статті 25 СК України. ( Постанова Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №244/4801/13-ц).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на документи, які підтверджують факт зареєстрованого місця проживання спільної її з відповідачем дитини у квартирі, яка є предметом спору та факт зареєстрованого її місця проживання з 04.12.2013 у квартирі, яка належить відповідачу на праві власності за адресою: квартира АДРЕСА_9 , де також був зареєстрований відповідач до 14.02.2018, а також на показання свідків, які були допитані судом за клопотанням сторони позивача.

Разом з цим, наявність зареєстрованого місця проживання позивачки з відповідачем за однією адресою до лютого 2018 року, народження дитини від близьких стосунків з відповідачем в період перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, а також показання свідків, зокрема, ОСОБА_20 , яка підтвердила факт проживання позивачки із дитиною у спірній квартирі в період з 2019 року по грудень 2021 року, де інколи, у вечірній час доби вона бачила відповідача, який зі слів позивачки є чоловіком останньої, не можуть свідчити про факт спільного проживання сторін однією сім`ю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальним у вирішенні цього питання. (Постанова Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №466/3769/16).

Суд зазначає, що крім показань свідків та документів, які підтверджують реєстрацію позивачки та спільної її з відповідачем дитини в нерухомому майні, яке належить на праві власності відповідачу, будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт ведення позивачки з відповідачем спільного господарства, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, наявність у них спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі спірної квартири за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільної участі в утриманні житла, його ремонт, спільного харчування, піклування один про одного та надання взаємної допомоги, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене суд доходить висновку про недоведеність позивачкою в межах розгляду даної справи факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем в період з 10.01.2014 до квітня 2022.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати спірну квартиру такою, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.08.2022 за заявою позивачки відстрочено останній сплату судового збору за подачу до суду позовної заяви до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на його частки - до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на зазначене, відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з позивачки на користь держави судовий збір у розмірі 1812 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у майні, яке є власністю подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1812 (одна тисяча вісімсот дванадцять) грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя - С.М. Лисиченко

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2024.