Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6549/22
Номер провадження 2-др/711/22/24
23 лютого 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі: головуючого-судді Демчика Р.В.. при секретарі Кофановій А.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 - адвоката Кураси С.А. про винесення додаткового рішення у справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності,-
16.02.2024 року до суду надійшла заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 - адвоката Кураси С.А. про винесення додаткового рішення, відповідно до якої просить вирішити питання про судові витрати, стягнувши з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9730 грн..
В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходилася справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.02.2024 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду, на підставі заяви представника позивача з огляду на те, що вказаний позов потрібно доопрацювати, що також є підтвердженням подання представником позивача заяви про зміну предмета та підстави позов.
Також вказав, що п.12 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплати у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст.141 ЦПК України).
08 лютого 2024 року представником третьої особи в судовому засіданні було подано заяву від 08.02.2024 року щодо того, що докази понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи №711/6549/ 22 будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрату учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Професійну правничу допомогу ОСОБА_1 під час підготовки до розгляду та безпосередньо в процесу розгляду справи №711/6549/22, надавало адвокатське бюро «КУРАСА І ПАРНЕРИ» в особі адвоката Кураса С.А., згідно договору про надання правової допомоги №б/н від 30.06.2023 р. До прийняття ухвали про залишення позовної заяви без розгляду у справ були надані юридичні послуги на загальну суму 9730.00 грн.
Відтак подаючи пояснення третьої особи було враховано перелік послуг які можуть бути надані до прийняття рішення по суті позову.
Разом з тим, позивач розуміючи безпідставність заявлених ним позовних вимог та їх необґрунтованість вирішив подати заяву про залишення позову без розгляду, саме тому орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу виявився більшим ніж фактична вартість наданих послуг адвоката.
Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Зазначив, що позивачем було заявлено необґрунтований позов, про що свідчить в тому числі дії позивача щодо подання заяви про зміну предмета та підстави позову. Тобто подаючи позов у січні 2023 року позивач неодноразово не являвся в судові засідання, заявляв клопотання про відкладення мотивуючи це необхідністю додаткового часу для подання належних та допустимих доказів по справі в тому числі висновку експерта, тим самим затягуючи судовий процес. При цьому лише через рік після відкриття провадження у справі позивач розуміючи безпідставність заявлених вимог, порушуючи процесуальні норми вирішив подати заяву про зміну предмета та підстави позову.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Разом з тим, порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду врегульований ст. 142 ЦПК України
Відповідно до ч.4 цієї статті у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що в даному випадку (у разі залишення позову без розгляду) право на компенсацію витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги має відповідач, а тому в задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Кураси С.А. необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 270, 354 ЦПК України, суд,-
В задоволенні заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 - адвоката Кураси С.А. про винесення додаткового рішення у справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності відмовити.
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Головуючий: Р. В. Демчик