КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/8263/21
Провадження № 2/552/278/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2024 року м. Полтава
Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець Мельничук О.К., за участі секретаря судового засідання Кумир О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням
29.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2021 року відкрито провадження у даній справі.
Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м.Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.
Відповідно до даного Розпорядження, справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.
На виконання вищевказаного розпорядження цивільна справа надійшла до Київського районного суду м. Полтави та за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначену справу передано у провадження судді Миронець Мельничук О.К.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 07.06.2023 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В обґрунтування позову позивач зазначив,що 24.09.2019 року відповідач нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді одного удару пальцем правої руки в ліве око. В результаті чого спричинила йому, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, а саме:травматичну ерозію лівого ока, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, вказує, що відповідач йому завдала моральних та душевних страждань, що полягали в фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв?язку з ушкодженням його здоров?я, внаслідок чого він проходив лікування та потребуватиме періодично проходити його і надалі. Вказує, що були порушені нормальні життєві зв?язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми, неможлістю слідувати звичному розпорядку свого життя, необхідністю спеціального харчування, погіршенню зору та необхідністю здійснення додаткових витрат на лікування.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Судова повістка їй була направлена за місцем її реєстрації, але повернулась без вручення через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Отже, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.
Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
29.09.2021 року суддею Ленінського районного суду м.Харкова було винесено ухвалу про звільнення відповідача від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім того, вказує, що відповідач завдала позивачеві моральних та душевних страждань, що полягали в фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв?язку з ушкодженням його здоров?я, внаслідок чого він проходив лікування та потребуватиме періодично проходити його і надалі. Вказує, що були порушені нормальні життєві зв?язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми, неможлістю слідувати звичному розпорядку свого життя, необхідністю спеціального харчування, погіршенню зору та необхідністю здійснення додаткових витрат на лікування.
У відповідності до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку встановленому кримінальним процесуальним кодексом України пред`явила позов.
Відповідно до ч.1, 7 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2.ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав на інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідної до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6(з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Окрім матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача, також завдано потерпілому немайнових втрат, тобто моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди передбачене статтею 23 Цивільного кодексу України.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Позивач ОСОБА_1 стверджує, що моральна шкода завдана відповідачем ОСОБА_2 , полягає у його моральних та фізичних стражданнях, які позначили негативні зміни у його житті.
Отже, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Згідно пункту 9вищевказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При ньому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачу матеріальною та моральною шкодою.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривні.
Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави грошові кошти в сумі 909 грн., судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.03.2024 року.

СУДДЯ О.К. МИРОНЕЦЬ МЕЛЬНИЧУК