Дата документу 14.03.2024Справа № 554/2963/23
Провадження № 2/554/2917/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 16117 коп. 43 коп., яка утворилася за період з 01 листопада 2017 року по 01 грудня 2021 року, посилаючись на те, що відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання остання виконувала не належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість, тому звернулася до суду з позовом.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04 вересня 2023 року задоволено позов та стягнуто із ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2020 року по 01 грудня 2021 року у сумі 16117 грн.43 коп., з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, а також судовий збір у сумі 2684 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 січня 2024 року скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2023 року в цивільній справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, справу призначено до судового розгляду в спрощеному порядку.

13 березня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про застосування позовної давності, яка є підставою для відмови у задоволенні позову. Клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_3 заперечує проти задоволення позову, вважаючи його безпідставними та необґрунтованими. Зазначила, що в матеріалах справи наявний розрахунок суми боргу, який розрахований за період починаючи з 01 листопада 2017 року по 01 грудня 2021 року у сумі 16117 грн.43 коп., з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Разом з тим вважає, що на підставі ст.257 ЦК України, заборгованість не підлягає стягненню більше ніж за 3 роки, що передують даті звернення до суду. З огляду на вказане, ОСОБА_3 заявляє заяву про застосування строків позовної давності. Представник відповідача вказує, що позивач звернувся до суду з позовом датованим 28.02.2023 року, тобто поза межами строку позовної давності щодо вимог, які стосуються періоду нарахувань з 01 листопада 2017 року по 01 грудня 2021 року включно. Таким чином, заперечують проти врахування під час розгляду справи розрахунку суми боргу у зв`язку з неправильним його обрахунком за період з 01 листопада 2017 року по 01 грудня 2021 року, а тому вказаний розрахунок не може бути належним та допустимим доказам заборгованості. Представник відповідача вважає стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_3 такими, що не підлягають задоволенню, в тому числі за період з 01 листопада 2017 року по 01 грудня 2021 року у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Крім того до предмету розгляду судом справи про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги належать питання наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Представник відповідача звертає увагу суду, що договір про надання послуг теплопостачання між позивачем та відповідачем не укладався. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання має бути відмовлено (а.с.84-85).

13 березня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про визнання поважними причинами пропуску строків позовної давності та прохає їх поновити. Клопотання мотивує тим, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті за спожиті послуги утворилася заборгованість, щодо стягнення якої підприємство було змушене звернутися до суду щодо її стягнення. В лютому 2023 теплопостачальна організація звернулася до суду із позовом щодо стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, що утворилася за період з 01.11.2017 по 01.12.2021 в сумі 16117, 43 з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних за ОСОБА_3 . Вказує, що відповідно до п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню та території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин. Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, № 630 від 27.05.2022. Отже, перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. Таким чином, підприємство правомірно звернулось до суду щодо стягнення заборгованості, що утворилась в результаті невиконання відповідачем зобов`язання по оплаті за спожиті послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, відповідачем проводились оплати за спожиті послуги за період позовних вимог, хоч з порушенням строків, визначених чинним законодавством, а саме при нарахуванні за березень 2019 року 1087, 08 грн. - відповідачем сплачено 2000 грн., за квітень 2019 року нараховано 836, 49 грн. -відповідачем сплачено 2000 грн., за лютий 2021 року нараховано 1105, 1 грн. -відповідачем сплачено 3900 грн. Таким чином підприємство вважає, що своїми діями, а саме проплатами за вищевказаний період, відповідач підтвердила визнання свого боргу перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що відповідно до ст. 264 ЦПК України перериває перебіг строку позовної давності (а.с. 88-92).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 у задоволенні позову просила відмовити, просила застосувати позовну давність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що взаємовідносини ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем по наданню послуг з теплопостачання регулюються Житловим Кодексом України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2005 року № 76 (далі Правил), відповідачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил.

Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом.

Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідача АДРЕСА_1 , загальною опалювальною площею 29,9 кв.м.

Відповідно до п.18 зазначених правил споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Розмір щомісячної плати за надані послуги відповідачу становлять: за послуги центрального опалення 1 596,93 грн./Гкал. протягом опалювального періоду.

З відповіді Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради , яка надійшла до суду 09.05.2023 р. за Вх. № 30444, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 листопада 2017 року по 01 грудня 2021 року за ОСОБА_4 утворилася заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 12836 грн.71 коп., за період з 21 грудня 2017 року по 01 лютого 2022 року нараховано індекс інфляції в сумі 2291 грн.46 коп. та 3 % річних в сумі 989 грн.26 коп. Загальна сума заборгованості становить 16117 грн.43 коп. (а.с.3-8).

Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.11.2017 року по 01.12.2021 року, яка складає 12836 грн. 71 коп., що підтверджується загальним розрахунком суми заборгованості (а.с.3-4).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, нараховані за надані послуги інфляційні втрати за період з 01.01.2018 р. по 01.02.2022 р. складають 2291 грн.46 коп. та 3% річних за період з 21.12.2017 р. по 31.01.2022 р. складають 989 грн.26 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Твердження представника відповідача про те, що між сторонами не був укладений договір про надання послуг з теплопостачання, не спростовує факту користування ОСОБА_3 наданими ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» послугами з теплопостачання. Крім того, відповідач періодично вносила плату за надані послуги, що свідчить про те, що остання їх приймала та користувалася ними.

Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Представник відповідача просила застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1ст. 259 ЦК України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться уст. 252-255 ЦК України.

Згідно із ч.ч. 3,4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

В розрахунку заборгованості, який містяться в матеріалах справи, вбачається, що боржником періодично частково погашалася заборгованість , а саме у лютому 2019 року 2000 грн., у березні 2019 року 2000 грн., у лютому 2021 року - 3900 грн. (а.с.3-4). З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 06.04.2023 р. (а.с.2).

З огляду на зазначене, суд вважає, що було перервано строк позовної давності, тому позовна давність не пропущена, а заява відповідачів про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню .

Відтак заява представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності не потребує розгляду по суті.

На підставі встановлених фактичних обставин справи та правовідносин, які склалися і мають місце між сторонами у спорі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення .

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2684 грн. (а.с.1) .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 289, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2020 року по 01 грудня 2021 року у сумі 16117 грн.43 коп., з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_3 користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2684 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», місце знаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, Р/рахунок № НОМЕР_1 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 19 березня 2024 року.

Суддя Л.І.Савченко