КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа №133/1404/23

01.05.24 м.Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Штепи В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Пилипенка В.П. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

психолога ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей як виконавець функцій органу опіки та піклування Козятинської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_7 , батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вони із відповідачем із 2006 року до початку 2021 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у них народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З початку 2021 року їхні сімейні стосунки із відповідачем припинились, оскільки вона почала зловживати алкогольними напоями та вести аморальний спосіб життя. Вони проживають окремо. Починаючи із квітня 2021 року діти проживають із ним, оскільки бояться проживати з матір`ю. ОСОБА_7 не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх вихованні та утриманні. Він сам купує дітям їжу, одяг та все необхідне, утримуючи дітей повністю.

Починаючи з березня 2021 року діти навчаються у Самгородоцькій спеціальній школі Хмільницького району Вінницької області і там знаходяться на неповному державному утриманні. Проте він постійно відвідує їх за місцем навчання і забезпечує всім необхідним. На вихідні, у святкові дні та на період канікул він забирає дітей додому і сам виховує і утримує їх. Відповідачка жодного разу навчальний заклад не відвідувала, дітьми не цікавиться і не займається їх вихованням. Вона взагалі припинила спілкування з ними. Ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Вважає, що нехтування ОСОБА_7 своїми материнськими обов`язками може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної так і з правової точки зору.

Вказане стало підставою для звернення із даною заявою до суду.

Ухвалою суду від 24.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2023 підготовче судове засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Пилипенко В.П. підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні покладалась на розсуд суду щодо прийняття рішення про позбавленні батьківських прав.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Козятинської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні у присутності психолога неповнолітня ОСОБА_4 , якій на момент допиту виповнилось 14 років, показала суду, що мати не цікавиться нею, не приділяє будь-якої уваги та не купує їм речей. Зловживає спиртними напоями, часто перебуває у нетверезому стані. За місцем навчання в школі-інтернаті не відвідує її.

Допитана у судовому засіданні у присутності психолога неповнолітня ОСОБА_5 , якій на момент допиту виповнилось 14 років, надала суду аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_4 .. Також зазначила, що їй мама телефонує, на відміну від сестри, однак майже завжди перебуває в нетверезому стані, що чути по її голосу.

Суд, вислухавши позивача та його представника, відповідача та неповнолітніх дітей дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Як зазначено в довідці Козятинського старостинського округу Козятинської міської ради №7 від 27.02.2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають без реєстрації разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки-характеристики виданої Козятинським старостинським округом, ОСОБА_1 за період проживання в с. Козятині характеризується з позитивної сторони. Скарг від жителів територіальної громади на нього не надходило.

Із довідки-характеристики виданої Козятинським старостинським округом, ОСОБА_7 , за період проживання в с. Козятині характеризується з негативної сторони, вживає алкогольні напої, на неї неодноразово в усній формі від жителів територіальної громади надходили скарги. ОСОБА_7 не виконує обов`язки щодо виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, разом з дітьми не проживає.

Довідками КЗ «Самгородоцької спеціалізованої школи» Вінницької обласної ради №56,57 від 23.02.2023, підтверджено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчаються в казаному навчальному закладі та знаходяться на неповному державному забезпеченні.

Відповідно акту про відвідування наданого КЗ «Самгородоцької спеціалізованої школи» Вінницької обласної ради, мати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 з 01.09.2021 по 28.02.2023 жодного разу не забирала дітей додому на вихідні, святкові дні та на період канікул, також не відвідувала їх у закладі, не цікавилась їх навчанням, вихованням, не піклувалась про стан їхнього здоров`я. Упродовж цього часу виховання дітей займався батько ОСОБА_1 , який систематично забирав їх додому на вихідні, святкові дні та на період канікул.

До матеріалів справи долучено копію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2023 №133/737/23, яким ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки діти проживають із батьком та знаходяться на його утриманні.

Відповідно рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Козятинської міської ради Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою захисту прав та інтересів дітей комісією запропоновано затвердити рішення про доцільність батьківських прав ОСОБА_7 .

Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області №284 від 29.09.2023 затверджено рішення комісії про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 та зобов`язано орган опіки надати таке рішення для подання до суду.

Також су судовому засіданні судом оглянуто диск з відеозаписом програми "Стосується кожного", яка була записана у 2021 році, і учасниками якої є відповідачка та її діти, а також близькі їх родичі. З такого відеозапису, зокрема з пояснень дочок ОСОБА_7 вбачається, що складнощі у їх стосунках існували вже на той час; діти вказували, що не отримують належного догляду і уваги від матері, а їх найближчою людиною є батько.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 4 - 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Отже, всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач ОСОБА_7 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, в судовому засіданні відповідач не надала обгрунтованих доказів того, що вона дійсно піклується про дітей, чи має намір це робити, що також вказує на її байдужість до життя та долі дітей, та демонструє дійсне ухилення від виконання обов`язків матері. Відтак, є усі необхідні підстави, передбачені законом, для позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно її доньок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року№789-ХІІ Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.

Суддя Н.О. Пєтухова

01.05.24