Справа № 144/1155/23
Провадження № 22-ц/801/763/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 рокуСправа № 144/1155/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року у цивільній справі за позовом АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків,

в с т а н о в и в:

АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначено, що 23.04.2023 о 15:20 год. позивачем зареєстровано повідомлення про підбиту електричну опору у с. Завадівка на території обслуговування підвідомчій СО «Гайсинські ЕМ» Теплицької дільниці. На місце події виїхала оперативно виїзна бригада та встановила факт пошкодження опори № 29ПЛ 0,4 кВ від ТП-211, яка повторному використанню не підлягає. Диспетчером СО «Гайсинські ЕМ» даний факт підтверджено та повідомлено чергового поліції смт. Теплик.

24.04.2023 позивачем направлено письмову заяву № СО 52.67/-582 про підбиту електроопору у с. Завадівка до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області з проханням встановити невідому особу, яка своїми неправомірними діями пошкодила майно.

Відділом поліції повідомлено, що дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пошкоджено електроопору № 29 ПЛ 0,4 кВ від підстанції ТП 211 у с. Завадівка 24.04.2023 вчинив громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем. Внаслідок ДТП позивачем понесено збитки в розмірі 13 639,03 грн.

09.08.2023 відповідачу направлено лист претензію з рахунком на оплату завданих матеріальних збитків, які у добровільному порядку не відшкодовано.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські ЕМ» 13 639 грн 03 коп. завданих збитків. Стягнено судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скаржник в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позовні вимоги необґрунтованими, а викладені у ньому обставини такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що позивач не надав на підтвердження причинного зв`язку між порушенням ПДР України та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди, а саме замінні електроопори.

Між тим, зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито у зв?язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи не встановлена, свідки події відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції відповідає повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 23.04.2023 о 15 годині 20 хвилин зареєстровано повідомлення про підбиту електричну опору у с. Завадівка на підвідомчій території обслуговування СО «Гайсинські ЕМ» Теплицької дільниці (а.с. 4).

Факт пошкодження опори № 29ПЛ 0,4 кВ, від ТП-211 у с. Завадівка встановлено оперативно виїзною бригадою Теплицької дільниці. Електроопора повторному використанню не підлягає. Диспетчером СО «Гайсинські ЕМ» даний факт підтверджено та повідомлено чергового поліції смт. Теплик.

24.04.2023 СО «Гайсинські ЕМ» на адресу начальника відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області направлено заяву № СО 52.67/-582, в якій зазначено про те, що 23.04.2023 о 15 годині 20 хвилин черговому диспетчеру жителем с. Завадівка повідомлено про пошкоджену опору повітряної лінії по вулиці Незалежності з проханням встановити невідомих осіб, яка своїми неправомірними діями спричинили загрозу життю перехожих, припинення передачі електроенергії та завдали збитки позивачу (а.с. 4).

Відповідно до інформації ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ДТП, яка мала місце 24.04.2023, вчинив громадянин ОСОБА_1 , керуючи власним транспортним засобом, в результаті чого на нього складено адміністративні протоколи, які направлено на розгляд до суду (а.с. 5).

АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські ЕМ» понесено збитки в розмірі 13 639,03 грн, що підтверджується рахунком № 3 від 24.04.2023 і кошторисом на виконання робіт / надання послуг (а.с. 6, 9).

Із довідки АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські електричні мережі» вбачається, що на балансі СО «Гайсинські ЕМ» станом на 24.04.2023 перебуває лінія електропередач ПЛ-0.4 від ТП № 211 (інвентарний номер 4154) с. Завадівка (а.с. 7).

Відповідно до листа - претензії від 09.08.2023, позивачем запропоновано відповідачу на добровільних засадах сплатити суму на відшкодування заподіяних збитків у розмірі 13 639, 03 грн. (а.с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок ДТП ні водія, який її спричинив, ні страхову компанію, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність такого водія.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що надані представником АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські ЕМ» докази, які перебувають у матеріалах справи, доводять наявність шкоди, що заподіяна позивачу та виникла внаслідок пошкодження електроопори, розмір якої становить 13 639,03 грн та вину відповідача у її заподіянні.

Натомість, у свою чергу, відповідач в ході розгляду справи презумпцію вини завдавача шкоди не спростував, а відтак вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на вищевказані норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст.1192 ЦК України має відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 12.09.2023, водій ОСОБА_1 23.04.2023 близько 17 години у с. Завадівка Гайсинського району Вінницької області по вул. Незалежності, керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення із електроопорою, що знаходиться у с. Завадівка по вул. Незалежності, 69, яка внаслідок цього отримала механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП, чим своїми діями порушив п. п. 12.1, 13.1 та п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 122-4 та 124 КупАП.

Провадження у справі № 128/1577/23 закрито у зв?язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 28.09.2023.

Відповідно до зазначеної постанови, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив ПДР, що спричинило пошкодження електроопори.

У Постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі №456/674/19 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП , не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні ДТП.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі №927/623/18; від 04 березня 2020 року у справі №641/2795/16-ц; від 29 квітня 2020 року в справі №686/4557/18.

У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі №686/4557/18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у ч.2 ст. 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоду було завдано не з її вини.

Між тим, жодних належних і допустимих доказів відсутності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 надано не було, до того ж, він погодився із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи докази у їх сукупності, колегія суддів доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, які є в причинно-наслідковому зв`язку із настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_1 у завданні шкоди внаслідок ДТП є беззаперечною, його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, відтак позов АТ «Вінницяобленерго» СО «Гайсинські ЕМ» про відшкодування завданих збитків є обґрунтованим.

Надані представником АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Гайсинські ЕМ» докази на підтвердження розміру завданої шкоди є належними та допустимими.

Доказів на спростування розміру вартості заміни електроопори відповідачем до суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність ухваленого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді Л.О. Голота

С.Г. Копаничук