Справа №461/6997/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю: секретаря судового засідання Салика С.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ЛМР Феник Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_5 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ), Львівської міської ради (адреса: 79008, м.Львів, пл. Ринок, 1, ), третя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (адреса: 79024, м.Львів, вул. Липинського, 54, код ЄДРПОУ: 0334852) про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 , Львівської міської ради, третя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», в якому просить: Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 ; Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 ; Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 .

В обгрунтування внесеного позову покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м Львова від 14.12.2011 p., яке набрало законної сили, у справі № 2-62/11 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_7 до ОСОБА_8 за участю третіх осіб ОСОБА_3 .. Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я., Головного управління юстиції у Львівській області, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - про визнання доручення, договору купівлі-продажу квартири та реєстрації права власності на нерухоме майно недійсними та зустрічним позовом ОСОБА_9 про стягнення коштів :

-Визнано недійсним доручення від 06.04.1995 р. посвідчене приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мельником С.А. від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , на уповноваження ОСОБА_7 укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 ;

-Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений від імені ОСОБА_7 . ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , ОСОБА_11 . ОСОБА_7 , посвідчений 11.05.1995 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком Ігорем Ярославовичем;

-Визнано недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10294737 від 04.04.2006 року на ім`я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_2 ;

Ухвалою Галицького районного суду від 27.12.2017 р. виправлено описку, допущену у рішенні Галицького районного суду м. Львова від 14.1 1.2011 р. - 1 П`ятий абзац резолютивної частини рішення викладено наступним чином - «Визнати недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14368885 від 04.04.2006 року на ім`я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 ».

Відповідно до довідки ОКП «БТІ та ЕО» № 1146 від 26.04. 2021 p. - квартира АДРЕСА_2 була первинно зареєстрована на праві власності за ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та їх дітьми - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_4 , виданого 04.04.1995 р. Львівською міською радою, згідно з Розпорядженням за № 216 від 04.04.1995 р.

Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи, станом на 29.12.2012 р. квартира була зареєстрована за реєстраційним №14368885 від 04.04.2006 р. на праві власності за ОСОБА_12 на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 11.04.1995 р. приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Кулиняком 1.Я., за реєстраційним № 1358 за 1995 рік.

30.08.2019 р. скасовано зареєстроване права власності ОСОБА_8 на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі вищевказаного Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14.12.2011 р. та Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 27.12.2017 р. про виправлення описки допущеної в рішенні суду.

Оскільки, судовим рішенням Договір купівлі продажу квартири визнано недійсним - то відповідно, позивачі та їх батьки фактично залишились власниками квартири.

Однак, вони не звернулись відразу після набрання вищевказаного рішення суду до органу реєстрації (на той час Бюро технічної інвентаризації) - з вищевказаним Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14.12.2011 р. та не поновили реєстрацію свого права власності на квартиру, тому просять суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року розгляд справи повернуто до стадії підготовчого провадження. Залучено до участі у справі як співвідповідача Львівську міську раду.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підтав викладених у позовній заяві. Просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ЛМР Феник Л.М. у судовому засідання проти задоволення позову не заперечила.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, за адресою місця реєстрації, що стверджується матеріалами справи. Однак до суду з Укрпошта повернувся конверт через відсутність адресата за вказаною адресою.

Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова).

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подав відзив на позовну заяву, тому суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у його відсутності до суду не надходила, а також не подана на позовні заяву заперечення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Суд встановив, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартира АДРЕСА_2 була приватизована позивачами та їхніми батьками - ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на підставі - Розпорядження Львівської міської ради № 216 від 04.04.1995 р.

На підставі вказаного Розпорядження Львівської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 04.04.1995 р., з якого вбачається, що первинними власниками квартири на праві спільної сумісної власності були позивачі та їх батьки. Вказанні обставини підтверджуються Довідкою ОКП «БТІ та ЕО» № 1146 від 26.04.2021 р., з якої вбачається, що квартира була первинно зареєстрована на праві власності за позивачами та їх батьками на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 04.04.1995 р. згідно з розпорядженням ЛМР за №216 від 04.04.1995 р.

В подальшому, мати позивачів ОСОБА_7 - діючи від свого імені та від імені інших співвласників квартири, в тому числі і позивачів (на підставі нотаріально посвідченого доручення) - відчужила квартиру, уклавши Договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_13 , який був посвідчений 11.04.1995 р. приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Кулиняком І.Я.

Про те, рішенням Галицького районного суду м Львова від 14.12.2011 p., у справі № 2-62/11 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_7 до ОСОБА_8 за участю третіх осіб ОСОБА_3 , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я., Головного управління юстиції у Львівській області, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - про визнання доручення, договору купівлі-продажу квартири та реєстрації права власності на нерухоме майно недійсними та зустрічним позовом ОСОБА_9 про стягнення коштів:

- Визнано недійсним доручення від 06.04.1995 р. посвідчене приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мельником С.А. від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , на уповноваження ОСОБА_7 укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 ;

- Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений від імені ОСОБА_7 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 . ОСОБА_7 , посвідчений 11.05.1995 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком Ігорем Ярославовичем;

- Визнано недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10294737 від 04.04.2006 року на ім`я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 ;

Ухвалою Галицького районного суду від 27.12.2017 р. виправлено описку, допущену у рішенні Галицького районного суду м. Львова від 14.11.2011р. - П`ятий абзац резолютивної частини рішення викладено наступним чином - «Визнати недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14368885 від 04.04.2006 року на ім`я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 ».

Оскільки, 30.08.2019 р. скасовано зареєстроване права власності ОСОБА_8 на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі вищевказаного Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14.12.2011 р. та Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 27.12.2017 р. про виправлення описки допущеної в рішенні суду, то відповідно позивачі та їх батьки фактично залишилися власниками квартири.

Однак, вони не звернулись відразу після набрання вищевказаним Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14.12.201 1 р. до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та не поновили реєстрацію свого права власності на квартиру.

Реєстрацію права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - до 01.01.2013 р. здійснювало Бюро технічної інвентаризації та видавало відповідні документи (Реєстраційні посвідчення. Витяги про реєстрацію) або проставляло відповідні відмітки (штампи) на самому документі. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - з 01.01.2013 р. функції державної реєстрації прав перейшли до органів державної реєстрації прав, утворених Міністерством юстиції України.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 , актовий запис за №6770. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , актовий запис за №200.

У зв`язку із чим, позивачі не можуть оформити в нотаріальному порядку спадщину після смерті батьків, оскільки їх право власності та право власності померлих батьків на квартиру не є зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Подібний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 р. у справі № 911/3594/17. Відповідно до вказаного правового висновку - можливість захистити своє право на нерухоме майно не може залежати тільки від запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05.10.2021 р. у справі № 910/18647/19 - зазначила, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-й від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-а.

Частиною 2 статті 372 ЦК України передбачено у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, відповідно до вказаної норми, кожному із п`яти співвласників (позивачі та їхні батьки) належало б по 1/5 частки квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, ст.ст.16, 179, 319, 328, 356, 357, 368, 370, 372 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_5 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ), Львівської міської ради (адреса: 79008, м.Львів, пл. Ринок, 1, ), третя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (адреса: 79024, м.Львів, вул. Липинського, 54, код ЄДРПОУ: 0334852) про визнання права власності, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2024 року.

Суддя Романюк В. Ф.