ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

м. Харків

справа № 643/2036/19

провадження № 22-ц/818/1442/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

сторони справи:

заявник - Комунального підприємства «Жилкомсервіс»

боржник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2024 року постановлену у складі судді Семенова Я.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2019 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі №643/2036/19 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 7323,97 гривень. Вирішено питання про стягнення з боржників судового збору.

09 лютого 2024 року від ОСОБА_4 надійшла заява про скасування зазначеного судового наказу, в якій остання посилаючись на те, що копія судового наказу була направлена судом не кожному з боржників окремо, а в одному конверті на ім`я всіх боржників та вручена особі з прізвищем « ОСОБА_6 ». За таких умов, на думку заявника, оскільки копію судового наказу у справі особисто їй суд не направляв та не вручав, підстав вважати, що вона була обізнана про перебування справи у провадженні суду, не вбачається. Посилалась не те, що судовий наказ вона отримала 08.02.2024, а відтак, п`ятнадцятиденний строк для подачі заяви про скасування наказу нею не пропущений. Зазначала, що з даним судовим наказом вона не погоджується, оскільки між нею та КП «Жилкомсервіс» не укладався договір про надання будь-яких послуг, заборгованості за будь-якими договорами перед підприємством вона не має. Крім того, посилається, що більш ніж 20 років вона не мешкає в цій квартирі, мешкає з сином та чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник послуги від КП «Жилкомсервіс» ніколи не замовляла та не отримувала. Крім того, в судовому наказі не вказаний період, за який відбувається стягнення. Заявник вважає, що довідка про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг не є доказом, оскільки доказом наявної заборгованості є акт звірки нарахувань та платежів. КП «Жилкомсервіс» не надано до суду доказів, що він є виконавцем послуг за адресою: АДРЕСА_2 , а також не надано копій ліцензій на здійснення господарської діяльності. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2024 року заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що боржник ОСОБА_4 пропустила процесуальний строк звернення до суду, враховуючи відсутність обґрунтованих та об`єктивних доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду, відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Ну погодившись з ухвалою суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що копія судового наказу була направлена судом не кожному з боржників окремо, а в одному конверті на ім`я всіх боржників та вручена особі з прізвищем « ОСОБА_6 ». За таких умов, на думку заявника, оскільки копію судового наказу у справі особисто їй суд не направляв та не вручав, підстав вважати, що вона була обізнана про перебування справи у провадженні суду, не вбачається. Посилалась не те, що судовий наказ вона отримала 08.02.2024, а відтак, п`ятнадцятиденний строк для подачі заяви про скасування наказу нею не пропущений.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи 13 лютого 2019 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі №643/2036/19 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у розмірі 7323,97 гривень. Вирішено питання про стягнення з боржників судового збору.

Відповідно до частини 1статті 160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18), наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбаченихчастиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно достатті 272цього Кодексу.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 170ЦПК Українипередбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5статті 170ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів здня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України;3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;4) наказ, що оспорюється;5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:1) документ, що підтверджує сплату судового збору;2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала,не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви(частина2статті 171ЦПК України).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини» тощо, ці документи вважаються не врученими.

Як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу від 13 лютого 2019 року по справі №643/2036/19 та заяву з доданими документами було направлено боржникам засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 , проте отримано лише одним боржником 25.02.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №425, яка містить підпис та позначку «Шакшуй» (а.с. 33).

Враховуючи, що копія судового наказу, яка направлялась на адресу боржників,не була отримана ОСОБА_4 підстави вважати, що боржником пропущено строк, передбачений ч.1ст.17 0ЦПК України відсутні,оскільки такий спливає через п`ятнадцять днів з дня вручення копії судового наказу.

Також матеріали справи містять розписку про отримання ОСОБА_4 копії судового наказу 08.02.2024.

Із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_4 звернулась 09 лютого 2024 року, як на підставу для скасування судового наказу зазначала, що копія судового наказу була направлена судом не кожному з боржників окремо, а в одному конверті на ім`я всіх боржників та вручена особі з прізвищем « ОСОБА_6 ».

Постановляючи оскаржувану ухвалу,суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення заяви про скасування судового наказу ОСОБА_4 з підстав,що така подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Не вручення копії судового наказу не може бути підставою для обмеження права боржника на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.367,368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379ст.381-384ЦПК України апеляційний суд, -,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду постановлену м. Харкова від 14 лютого 2024 року задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду постановлену м. Харкова від 14 лютого 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанов складено 08 травня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді І.В.Бурлака

Ю.М.Мальований