Справа № 206/568/24
Провадження № 2/206/946/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2024 представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою, яка ухвалою судді від 06.02.2024 була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу було надано строк 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

14.02.2024 ухвалою суду було повернуто вказану позовну заяву позивачу, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2024 була скасована.

29.04.2024 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська повернулися матеріали вказаної справи для продовження розгляду.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом неодноразово були зроблені запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача.

20.05.2024 до суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04.09.2000.

Також, 20.05.2024 на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача. Відповідно до отриманої відповіді № 599148 від 20.05.2024 - за вказаними параметрами отримано відповідь, відповідно до якої місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 04.09.2000.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підсудність є сукупністю цивільних процесуальних норм, що встановлюють правила розмежування повноважень судів загальної юрисдикції.

Територіальною називається підсудність справи суду залежно від території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду. З її допомогою розмежовується компетенція однорідних судів (однієї ланки судової системи). Як правило, територіальна підсудність підрозділяється на загальну, за вибором позивача, договірну, виключну і підсудність пов`язаних справ.

Так, цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів просторової підсудності, у залежності від місця знаходження сторін, характеру спірних правовідносин, угоди сторін, наявності зв`язку між справами. До них відносяться: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність та виключна підсудність.

Загальна підсудність визначає компетенцію суду по розгляду справи залежно від знаходження відповідача. Коли ним є громадянин, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання, його постійної осілості. Позови до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності пред`являються за місцем знаходження їх органу управління. Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК встановлює інший вид підсудності.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за вибором позивача, встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Виключна підсудність встановлює, що пред`явлення позовів у деяких справах можливе тільки у точно визначеному законом суді. Вона передбачена до незначної частини позовів, виключаючи можливість застосування до них інших видів територіальної підсудності, тому і названа виключною підсудністю.

Враховуючи зміст позовних вимог, а саме стягнення боргу з відповідача на користь позивача, в даному випадку має застосовуватись правила загальної підсудності згідно ст. 27 ЦПК України.

Окремо суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 378 ЦПК України, відповідно до якого, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровський районного суду м. Дніпропетровська, суд вважає необхідним направити дану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за підсудністю на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 185, 187, 260, 264, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, передати за підсудністю на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, вул. Новоселівська, буд. 9).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя К.С. Маштак