Справа № 473/43/24
"10" травня 2024 р. Вознеснський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М. за участю секретаря Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № CL-295090 від 23.11.2020 року у розмірі 190 479,82 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вказаного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на поточні потреби в розмірі 100000 грн. Строк кредитування становив до 21.11.2025 року.
Посилаючись на те що відповідачі на момент укладення кредитного договору перебували в шлюбі, то відповідач ОСОБА_2 є солідарним відповідачем по справі та у неї також виник обов`язок перед кредитором.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 05 січня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися повідомлені належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відзив на адресу суду не надіслали. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
23 листопада 2020 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-295090.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 100000 гривень на поточні потреби.
Відповідно до п.2.3 договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути позивачу кредит у сумі 100000 грн. не пізніше 21 листопада 2025 року.
Процента ставка за користування кредитом становить 55 % річних.
Зазначені кредитні кошти надані відповідачу ОСОБА_1 на поточні потреби.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість станом 11.12.2023 року в розмірі 190479,82 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку
03.11.2023 року на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем була направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості.
У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Відповідно до ч.2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути подана письмово. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язок для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використано в інтересах сім`ї.
Тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.
В судовому засіданні не було встановлено та не підтвердилося належними та допустимими доказами, що кредитний договір № CL-295090 був укладений відповідачем ОСОБА_1 в інтересах сім`ї.
Зважаючи на зазначене вище, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, оскільки встановлені вище обставини не свідчать про отримання та використання відповідачем ОСОБА_1 коштів за кредитним договором в інтересах сім`ї.
Відносно відповідача ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення кредитної заборгованості на користь позивача.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2857 грн. 20 коп.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на користь позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
На підставі ст.ст. 526,533,551,536,615,625,1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,13, 4,18,19,48,76- 81,95,211, 223,141,247,279 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір у розмірі 2857,20 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень 20 коп.).
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк» , місцезнаходження 79026 м. Львів вул.. Сахарова 78.

Відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя М.М. Ротар