Справа № 603/225/24
Провадження №2/603/121/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

за участі: секретаря судового засідання Б`єлі Д. С.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

відповідач: Монастириська міська рада

предмет позову: визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача адвокат Андрусенко І. Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на:

- Земельну ділянку площею 0,1925 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0007, що розташована на території Велеснівської сільської ради, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №233890;

- Земельну ділянку площею 0,0400 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер :02:001:0008, що розташована в с.Велеснів, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №233889.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входять:

-Житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та вищевказані земельні ділянки.

На вказане майно спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Представник позивача в позовній заяві також зазначає, що на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 нотаріусом видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом після сперті ОСОБА_3 .

Вказану спадщину позивач прийняла, оскільки у шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину немає.

Звернувшись до нотаріальної контори для того щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріусом при розгляді представлених документів, було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки, внаслідок їх втрати. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував позивачу звернутись до суду.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача вважає, що саме позивач повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом, спадщину належним чином прийняла, оскільки у шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, проте представник позивача подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

Відповідач - представник Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав заяву в якій вказав, що з обставинами викладеними в заяві погоджується, просить розгляд справи проводити у відсутності представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №245.

Ще за життя померлому належали:

- житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на який позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після сперті ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №69;

- земельна ділянка площею 0,1925 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0007, що розташована на території Велеснівської сільської ради, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №233890, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-023, сформованого 25.09.2023 року;

- земельну ділянку площею 0,0400 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер :02:001:0008, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №233889, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-023, сформованого 25.09.2023 року.

Згідно із складеним 15.08.2022 року ОСОБА_4 в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №3-12 та посвідченого старостою сіл Дубенка, Велеснів, Залісся Монастириської міської ради Тернопільської області останній на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 .

Вказану спадщину прийняла ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом оскільки у шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 .

Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯД №233890 та ЯД №233889, виданих на ім`я ОСОБА_4 втрачено, що підтверджується повідомленням в засобах масової інформації, а саме газеті «Свобода» № НОМЕР_2 (467) від 17.04.2024 року.

У зв`язку з втратою вищевказаних оригіналів Державних актів, приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівським М. А. було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2024 року №30/02-31.

У відповідності до відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівського М. А. від 22.04.2024 року № 42/01-12 вбачається, що приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівським М. А. заведена спадкова справа 41/2022, за заявою ОСОБА_1 позивача по справі. З наданої приватним нотаріусом копії спадкової справи судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто крім позивача не звертався.

Отже, в зв`язку з відсутністю вищевказаних правовстановлюючих документів ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

Тобто, судом встановлено, що право власності ОСОБА_1 на спадкове майно не визнається іншою особою, в даному випадку нотаріусом, в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Визначаючись із заявленою вимогою щодо права позивача ОСОБА_1 на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує таке.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що власником спадкового майна (спадкодавцем), яке підлягає спадкуванню є ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і яким 15.08.2022 року було складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке належало ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувана, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її ; цільового призначення.

Тобто, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 12 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №689/26/17 (провадження №14-47цс20).

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Крім того, слід зауважити, що якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки або земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості суперечить закону. (Позиція ВП ВС у постанові від 22.06.2021 року у справі №200/606/18).

Таким чином, перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу superficies solo cedit збудоване на землі слідує за нею.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів Державних актів на право власності на земельну ділянку, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно із Законом України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальних дій, якщо не подано відомості (інформацію) та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів були втрачені.

На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку міг лише її власник.

З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно з п.4.19 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Отже судом встановлено, що відсутність правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення позивачем спадкових прав на земельні ділянки згідно із законом після смерті ОСОБА_3 в нотаріальній конторі.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, а ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б у набутті права власності позивачем на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України, , 81 ЗК України, суд, -

-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно а саме, на:

-Земельну ділянку площею 0,1925 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0007, що розташована на території Велеснівської сільської ради, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №233890;

-Земельну ділянку площею 0,0400 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер :02:001:0008, що розташована в с.Велеснів, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №233889.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №701 від 27.04.2012 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1070752 від 19.02.2024 року), адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Монастириська міська рада, (Код ), юридична адреса місцезнаходження відповідача: вул. Шевченка, №19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян