Справа № 357/6643/24
Провадження № 2-з/357/47/24
У Х В А Л А

08 травня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешко М. М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу за договором позики, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 01 березня 2023 року в розмірі 180 000 доларів США та три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 2288,14 доларів США.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони ОСОБА_2 і будь-яким іншим особам (органам), в тому числі суб`єктами державної реєстрації прав, вчиняти будь-які дії щодо наступного нерухомого і рухомого майна: 1) земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0018, площею 0,1617 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237); 2) земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0014, площею 0,15 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237); 3) земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0013, площею 0,25 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237); 4) житлового будинку загальною площею 79,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020); 5) нежитлової будівлі загальною площею 42,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0999, реєстраційний номер 204 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020); 6) земельної ділянки кадастровий номер :02:021:0999, площею 0,0055 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204); 7) будівлі, магазину змішаної торгівлі загальною площею 43,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0994, реєстраційний номер 204 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204); 8) земельної ділянки кадастровий номер :02:021:0994, площею 0,009 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204); 9) квартири загальною площею 42,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); 10) квартири загальною площею 41,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); 11) 1/2 частки

житлового будинку площею 214,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:028:0195, площею 0,1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204); 12) 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:028:0195, площею 0,1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04); 13) земельної ділянки кадастровий номер :05:014:0007, площею 3,9851 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237); 14) 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :07:009:0011, площею 3,9851 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Рокитнянський район, Ольшаницька сільська рада (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 237); 15) житлового

будинку садибного типу загальною площею 134,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04); 16) земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0060, площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка заходиться за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 04); 17) автомобіля NISSAN ROGUE, д.н.з НОМЕР_1 , 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2 ; 18) автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з НОМЕР_3 , 2019 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 ; 19) автомобіля ГАЗ 69А, д.н.з НОМЕР_5 , 1959 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_6 .

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів, зазначив, що на його переконання у відповідача існує задум відчужити належне йому майно з метою ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань за договором позики і ускладнення чи неможливості виконання рішення про задоволення позовних вимог у даній справі, що завдасть істотної шкоди його правам та інтересам, за захистом яких він звернувся до суду. Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч.6 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, Позов забезпечується, в тому числі шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 182288,14 доларів США, та вважає, що відповідач може відчужити майно, а такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, проте доказів на підтвердження достатньо обґрунтованого припущенням невиконання відповідачем судового рішення не надав.

Разом з тим заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд вважає, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача є не співмірним і не в повній мірі відповідає заявленим позовним вимогам.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко