441/2945/23 2/441/216/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

з участю секретаря Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Комарнівської міської ради Львівської області, про визнання права на земельну частку (пай) розміром 1,06 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0094336, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , яка була одинокою та до смерті проживала разом із ним. 17.02.1990 ОСОБА_2 склала заповіт, за яким заповіла йому все належне їй майно. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй майно житловий будинок та пай. Він прийняв спадщину після смерті тітки, звернувся до нотаріуса для її оформлення, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частику (пай) відмовила, оскільки сертифікат виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 . В інший спосіб, як звернутись до суду, він оформити спадщину не може, просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, 23.04.2024 його представник подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Як видно із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.5), ОСОБА_2 помела 13.04.1995.

Оскільки спадкодавець померла до 01.01.2004, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після їх смерті, слід застосовувати положення ЦК України в ред. 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За вимогами ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року .

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19).

Як убачається із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0094336 від 15.01.2000, протоколу 4 сесії Новосільської сільської ради від 10.03.1995 з додатками (а.с.11-13), ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,06 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 ще за життя була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку сертифікату після її смерті не може слугувати підставою до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування.

Наведене також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року.

Таким чином, належне на час смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1,06 ум.кад.га, входить до складу спадщини після її смерті.

17.02.1990 ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.10).

ОСОБА_2 , як встановлено судом, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із довідки Городоцької міської ради Львівської області № 375 від 13.11.2023 та витягу із погосподарської книги с Березець за 1991-1995 роки (а.с.6-9) убачається, що ОСОБА_2 до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована на АДРЕСА_1 , разом із племінником ОСОБА_1 .

Таким чином, в силу положень ст. 549 ЦК УРСР, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

З повідомлення Городоцької державної нотаріальної контори № 656/01-16 від 16.11.2023 убачається, що видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 1,06 ум.кад.га на території Новосільської сільської ради неможливо, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця (а.с.14).

Оскільки ОСОБА_2 при житті належало право на земельну частку (пай) розміром 1,06 ум.кад.га і саме це право входить до складу спадщини, після її смерті спадщину прийняв племінник ОСОБА_1 , інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, є підстави до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,06 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що згідно сертифікату серія ЛВ № 0094336 належало ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.