Справа № 310/82/15-ц
Провадження № 4-с/331/32/2024
УХВАЛА

02 травня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), боржник ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 02.05.2024 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з вказаною скаргою , в якій просив Визнати протиправними дії держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Хохоляк С.В. щодо винесення Постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2019 року.

Ухвалою судді Жовтевого районного суду м.Запоріжжя Жукової О.Є. від 03 травня 2024 року зазначену скаргу було залишено без руху на підставі ст.185 ЦПК України та надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, яку було надіслано представнику ОСОБА_2 на його електронну пошту, зазначену в скарзі: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу суду від 03 травня 2024 року про залишення скарги на дії державного виконавця без руху представником ОСОБА_2 отримано 03 травня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак станом на 15 травня 2024 року до Жовневого районного суду м.Запоріжжя ніякої уточненої скарги по даній справі не надходило.

Розглянувши материали скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), боржник ОСОБА_3 , прихожу до висновку про визнання скарги неподаною та повернення її скаржнику, виходячи із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

У ст. 129 Конституції України закріплено конституційний припис, згідно якого розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка бере участь у справі, можливість своєчасно дізнатися про результати судового розгляду і отримати копію судового рішення з метою оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якому неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Однак, після подання 0 травня 2024 року до суду скарги на дії державного виконавця ані скаржник ОСОБА_1 ані її представник ОСОБА_2 не вжили жодного заходу для того, щоб дізнатися про стан розгляду цієї скарги та усунути виявлені недоліки у встановлений судом п`ятиденний строк, про які зазначено в ухвалі суду від 03 травня 2024 року, то зазначена скарга вважається неподаною і підлягає поверненню на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

За змістом Розділу VII ЦПК України скарга сторони виконавчого провадження розглядається судом за загальними правилами цивільного судочинства, з урахуванням особливостей встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ч. 5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 285 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною і повернути скаржнику скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), боржник ОСОБА_3 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя О.Є. Жукова