Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6387/2024
Головуючий у суді першої інстанції О.Д. Рудюк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

07 травня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Рудюка О.Д., в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в травні 2020 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 08.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «Ліга Справедливості» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги №08/06-15, предметом якого було надання ОСОБА_2 юридичних послуг, з метою захисту прав та інтересів відповідача, щодо стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь» банківського вкладу, подання заяви про кримінальне правопорушення, всіх необхідних скарг, а тому погоджено представляти інтереси відповідача шляхом відкриття кримінального провадження та оплачено відповідачем перший рахунок. Відповідно до п.5.1. договору, за надання правової допомоги замовник зобов`язується виплатити Адвокатському Об`єднанню у касу чи на розрахунковий рахунок гонорар у розмірі, визначеному цим договором згідно визначених тарифів, виставлених рахунків або складених актів виконаних робіт. Замовник дозволяє адвокатам Адвокатського Об`єднання самостійно визначити стратегію і тактику захисту, яка не суперечить правам клієнта (замовника). Замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати отримання акту виконаних робіт та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін, замовник сплачує Адвокатському Об`єднанню пеню в розмірі один відсоток в день від суми боргу. День оплати вважається день, коли кошти винесені в касу Адвокатського Об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок. Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» надавались послуги ОСОБА_2 та мають бути сплачені, відповідно до умов договору. 09.10.2017 Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» направлено на адресу відповідача лист в якому додавались докази виконання робіт, рахунки та акти здачі-прийняття робіт та заперечень не надійшло.

14.02.2018 року ТОВ «Адвокатська компанія «Ліга Справедливості» відступило право вимоги за зобов`язанням ОСОБА_2 зі сплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості». В подальшому, 14.03.2018 між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги за зобов`язаннями відповідача. На підставі викладеного позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором про надання правової допомоги у розмірі 18304,50 грн. витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу.

10.06.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в спрощеному порядку без виклику сторін про справі.

12.05.2021 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про передачу справи за підсудністю задоволено. Справу передано на розгляд Вишгородському районному суду Київської області.

09.11.2021 ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання правової допомоги та договором про відступлення права вимоги у розмірі 218 304,50 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості, відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» був укладений договір про надання правової допомоги № 08/06-15 від 08.06.2015. ОСОБА_2 звернувся до Адвокатського об`єднання з метою захисту прав та інтересів щодо стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь» банківського вкладу. Договором передбачено подання заяви про кримінальне правопорушення, всіх необхідних скарг, а тому було погоджено представляти інтереси відповідача шляхом відкриття кримінального провадження та оплачено відповідачем перший рахунок.

Згідно умов договору № 08/06-15/1 від 08.06.2015 укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по данному договору, якшо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати отримання акту виконаних робіт та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін, замовник сплачує Адвокатському об`єднанню пеню в розмірі один відсоток в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок.

Всі зміни та доповнення до договору регулюються додатковою угодою.

Відповідно п. 3.2 замовник зобов`язаний здійснити або доручити здійснення оплати юридичних послуг Адвокатського об`єднання з цим договором.

Апелянт зауважує, що робота прийнята, а отже має бути оплачена.

Договором встановлено не лише виконання робіт по попередній оплаті, а й виконання робіт в борг.

09.10.2017 Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» було направлено на адресу відовідача лист в якому додавалися докази виконання робіт, рахунки та акти здачі-прийняття робіт та заперечень не надійшло.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що звернувшись до суду із позовною заявою до відповідача, має на меті стягнути заборгованість за надані адвокатські послуги, а не другу частину гонорару у вигляді винагороди за позитивний результат.

Відповідно до ст. 30 Правил адвокатської етики, право адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання на отримання невнесенного (недовнесенного) гонорару не залежить від результату виконання доручення, якщо інше не передбачене договором про надання правової допомоги.

Апелянт просить апеляційний суд врахувати позицію інших судів разом із нормами чинного законодавства, що передбачають вільність укладення договору та обов`язок виконання умов договору.

1. Принципи та договір. Постанова ВП ВС від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18. За змістом ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони у договорі на власний розсуд можуть урегулювати у договорі відносини, диспозитивно врегульовані в актах цивільного законодавства та не можуть відступати від імеративних його положень. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що якщо сторони встановили плату за користування позикою у процентному відношенні до суми позики, то це дозволяє обчислити розмір такої плати у твердій сумі на час, коли цю плату слід внести, то це дозволяє зробити зворотний розрахунок і визначити розмір плати за користування позикою у процентному відношенні до суми позики. Отже, способи визначення такої плати у твердій сумі та у процентному відношенні є еквівалентними (взаємозамінними). Тому визначення плати за користування позикою у твердій сумі є правомірним. Отже, суди першої й апеляційної інстанцій помилково відмовили позивачеві у стягненні 300 000,00 грн плати за користування позикою.

Звертає увагу апеляційцного суду також на Постанови КЦС ВС від 08.06.2022 у справі № 396/269/18, від 12.06.2022 у справі № 756/15123/18, постанову ВП ВС від 02.11.2021 у справі 917/1338/18, постанову КЦС від 30.09.2020 у справі № 559/1605/18.

Апелянт зазначає, що в даному випадку, договір хоч і не позика, але сторонами договору встановлено обов`язок сплатити кошти за надані послуги в борг. Окрім того, договором передбачена можливість відступлення права вимоги, а отже відповідач на таких самих умовах, як передбачено договором має відовідати перед особою, якій право вимоги було відступлено в повному обсязі. Також, договором передбачено строк дії договору в один рік, а якщо замовник не заперечив з приводу його продовження - договір пролонгується. Відовідач обрав контрагента та погодився на всі умови договору, під час його виконання, отже мав би його виконати.

На думку апелянта, обставини справи містять докази недобросовісності відповідача. Останній не повідомив адвокатське об`єднання про зміну адреси реєстрації, через що позовну заяву було подано до Шевченківського районного суду м. Києва. Всі рахунки і акти ОСОБА_2 отримувалися і були проігноровані, отже, відповідно до умов договору підряду, замовником прийнята робота. Повідомлення про відступлення права вимоги були надіслані відповідачу і це є достатнім для передачі права вимоги і не віднімає укладення сторонами договору відступлення права вимоги. Кошти не були сплачені і під час розгляду справи ні третій особі, ні позивачу.

Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції посилався на ту обставину, що ним була подана заява про розірвання договору після отримання досудової вимоги про сплату коштів. Не заперечення на виконані роботи, а розірвання договору. Після чого він зобов`язаний був слатити кошти за виконані роботи навіть на підставі ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відовідачем ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу.

Представник зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не визнавав і не визнає факт укладення ним договору про надання правової допомоги взагалі, а також факт отримання будь-яких результатів його виконання, рахунків, досудових вимог, тощо. У відповідача дійсно був певний банківський вклад у іноземній валюті в ПАТ «Банк «Київська Русь», банківська ліцензія якого була відкликана 16.07.2015, тобто пізніше ніж дата нібито укладенного договору про надання правової допомоги. У зв`язку з цим ОСОБА_2 цікавився питанням щодо порядку можливих дій, правових механізмів повернення своїх коштів через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у разі припинення діяльності банківських установ, звертаючись з консультаціями до різних юристів, відомості про яких знаходив в мережі інтернет.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що дійсно міг звертатися за отриманням консультацій і до АО «Ліга Справедливості», проте не має укладеного з ними договору про надання правової допомоги, він не замовляв за ним будь-яких послуг у АО «Ліга Спаведливості», не оплачував (як повністю, так і частково) послуг адвокатів вказаного об`єднання, не отрмував від них будь-яких документів, у тому числі результатів наданих послуг за Договором про надання правової допомоги, рахунків на оплату, актів виконаних робіт, досудових вимог, тощо. Адвокатами Адвокатського об`єднання «Ліга Справедливості» не надавалось і не могло бути надано послуг, перередбачених договором про надання правової допомоги, оскільки такі послуги ОСОБА_2 не замовлялись. Доводи про замовлення відповідачем та надання АО «Ліга Справедливості» будь-якої реальної правової допомоги за договором про надання правової допомоги, а також реальне надання послуг, спрямованих на «стягнення заборгованості» матеріалами справи не підтверджується.

Окрім того, зазначає, що умовами договору про надання правової допомоги, не передбачено надання будь-яких робіт «в борг». Доданий до матеріалів справи Акт № ОУ-0000466 здачі-прийняття робіт не отрмувався відповідачем, оскільки відсилався на адресу, де той не проживає і де не зареєстроване його місце проживання, а також ним не підписувався.

Окрім того, на переконання відповідача, передача прав за договором про надання правової допомоги до позивача ОСОБА_1 фактично не здійснювалась, а відповідний правочин - Договір відступлення права вимоги № 2536-01 від 14.03.2018 вчинений виключно для можливості звернення до суду з позовними вимогами, без сплати передбаченого законом розміру судового збору, з приводу чого позивач має відповідні пільги.

13.03.2024 ОСОБА_1 подано до апеляційного суду відовідь на відзив на апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що попри все сказане відповідачем у відзиві ОСОБА_2 оплачував послуги частково, на загальну суму 5 000 грн. Окрім того, факт існування договору з ПАТ «Київська Русь» відповідачем не заперечується. Останній звернувся за правовою допомогою, оскільки бажав повернути банківський вклад, але добровільно кошти не були повернуті, оскільки банк був на стадії визнання неплатосроможним.

Договором встановлено не лише виконання робіт по безпосередній оплаті, а й виконання робіт в борг. 09.10.2017 Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» було направлено на адресу відповідача лист в якому додавались докази виконання робіт, рахунки та акти здачі-прийняття робіт та заперечень не надійшло.

Представником третьої особи Адвокатським об`єднаннаям «Ліга Справедливості» Ігнатюк К.В. подано до апеляційного суду письмові пояснення. Представник зазначає, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував факт отримання звітів, рахунків та актів, а отже і факту прийняття робіт. Позовна заява про визнання договору недійсним не подавалась, договір не скасований, діє станом і на сьогодіншній день. В договорі про надання адвокатських послуг вказана адреса реєстрації відповідача АДРЕСА_1 , що вбачається з копії його паспорту. В договорах банківського вкладу ця адреса також зазначена, отже, відповідач ввів в оману і свого представника, якому вказав, що жодного відношення до цієї адреси немає.

Третя особа ТОВ «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення в повній мірі не відповідає.

Так, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Важливим також є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Так, статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала на те, що відповідачем ОСОБА_2 не виконано свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги № 08/06-15 від 08.06.2015 та додатку № 1 до нього, право вимоги за якими перейшло до неї, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість.

Частиною 1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі виконання певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи наявна копія договору про надання правової допомоги № 08/06-15 від 08 червня 2015 року, який укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості» та який був наданий АО «Ліга Справедливості» на виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 01.02.2023 про витребування доказів.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів про оспорення відповідачем вказаного договору про надання правової допомоги № 08/06-15 від 08 червня 2015 року, а тому в силу ст. 204 ЦК України він є правомірним, дійсним і підтверджує правовідносини, які склалися між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості».

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

З наданого АО «Ліга Справедливості» копії Акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) вбачається, що він не затверджений і не підписаний ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 9). Також суду не надано доказів направлення вказаного акту та рахунку-фактури на адресу ОСОБА_2 і повідомлення його про надані послуги. Матеріали справи містять рахунок-фактуру від 05.05.2017 на сплату 3 750 грн (а.с.9), але відповідач заперечує сплату ним будь - яких грошових коштів АО «Ліга Справедливості».

Будь - яких інших актів здачі-прийняття робіт матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження права вимоги надано тільки копію договору відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року.

У клопотанні про витребування доказів зазначено, що у наданні інших документів, які підтверджують наявність боргу відповідача, було відмовлено, так як вони містять персональні дані боржника (т. 1 а.с. 12).

Вказані обставини свідчать про те, що позивачці не були передані документи, які засвідчують права, що їй передаються, тобто сторонами договору відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року не дотримано вимог ч.1 ст.517 ЦК України.

У пункті 2.2 договору відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року, укладеного між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 , сторони визначили, що з моменту відступлення права вимоги новий кредитор заміняє кредитора у всіх правовідносинах, які склалися між кредитором і боржником, у межах даної суми заборгованості боржника, яка може бути стягнута відповідно до норм чинного законодавства, та має право вимагати повернення цих коштів від боржника.

Згідно з пунктом 2.3 зазначеного договору, плата за здійснення відступлення права вимоги за цим договором становить 89% від суми основного зобов`язання боржника, а саме, в розмірі 3 337 грн 50 коп. (т. 2 а.с. 6).

Плата за відступлення права вимоги за цим договором складається з трьох частин та здійснюється наступним чином: а) новий кредитором сплачує на користь кредитора 0,8% від ціни договору протягом двадцяти шести днів від дня підписання цього договору; б) новий кредитор сплачує на користь кредитора 8% від ціни договору протягом ста двадцяти п`яти днів від дня підписання цього договору; в) решту відсотків від ціни договору новий кредитор сплачує на користь кредитора протягом восьми днів з дня отримання від боржника коштів, але не пізніше ніж через вісім років з дня укладення цього договору (пункт 2.4 договору відступлення права вимоги).

Також у пункті 2.2 договору відступлення права вимоги № 14-02-18/2536 від 14 лютого 2018 року, укладеного між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», сторони визначили, що з моменту відступлення права вимоги новий кредитор заміняє первісного кредитора у всіх правовідносинах, які склалися між первісним кредитором і боржником, у межах всієї суми заборгованості боржника, яка може бути стягнута відповідно до норм чинного законодавства, та має право вимагати повернення цих коштів від боржника.

Згідно з пунктом 2.3 зазначеного договору, плата за здійснення відступлення права вимоги за цим договором становить 89% від суми основного зобов`язання боржника, а саме, в розмірі 7 342 грн 50 коп. (т. 2 а.с. 14).

Плата за відступлення права вимоги за цим договором складається з трьох частин та здійснюється наступним чином: а) новий кредитором сплачує на користь первісного кредитора 0,8% від ціни договору протягом двадцяти шести днів від дня підписання цього договору; б) новий кредитор сплачує на користь кредитора 8% від ціни договору протягом ста двадцяти п`яти днів від дня підписання цього договору; в) решту відсотків від ціни договору новий кредитор сплачує на користь кредитора протягом восьми днів з дня отримання від боржника коштів, але не пізніше ніж через вісім років з дня укладення цього договору (пункт 2.4 договору відступлення права вимоги).

Разом з тим, суду не надано доказів перерахування суми фінансування за відступлення права вимоги, визначені підпунктами «а» та «б» пункту 2.4 договору відступлення права вимоги № 14-02-18/2536 від 14 лютого 2018 року, як не надано суду і доказів перерахування позивачкою суми фінансування за відступлення права вимоги, визначені підпунктами «а» та «б» пункту 2.4 договору відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено належним чином факт виникнення у неї прав вимоги, що відступаються за укладеним договором відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 2-768/11 (провадження № 61-8794св20).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зауважує, що у договорі відступлення права вимоги № 14-02-18/2536, укладеному 14 лютого 2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», та у договорі відступлення права вимоги № 2536-01, укладеному 14 березня 2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та В ОСОБА_4 , перелік актів здачі-приймання робіт складених АО «Ліга Справедливості» на підтвердження виконання умов договору про надання правової допомоги № 08/06-15 від 08 червня 2015 року не є однаковим.

Суд першої інстанції на зазначені вище обставини справи, вимоги закону та правові висновки Верховного Суду, уваги не звернув і, як наслідок не перевірив чи набула позивачка право вимоги за договором про відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем прийнята робота, виконана АО «Ліга Справедливості», колегія суддів вважає безпідставними, так як матеріали справи не містять доказів, що відповідачем прийнята робота адвокатського об`єднання, зокрема, зазначена в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 05 травня 2017 року № ОУ-0000466 на суму 3 750 грн 00 коп., так і у інших будь - яких актах , а згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідач заперечує проти позовних вимог, а принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

До того ж сам факт можливого прийнята відповідачем роботи, виконаної АО «Ліга Справедливості», не спростовує того, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не доведено набуття права вимоги за договором про відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не доведено набуття права вимоги за договором про відступлення права вимоги № 2536-01 від 14 березня 2018 року.

Тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав недоведення існування заборгованості відповідача перед АО «Ліга Справедливості», є передчасним, оскільки суд спочатку мав з`ясувати наявність у позивачки права вимоги за позовом з яким вона звернулась до суду.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22 вересня 2023 року в мотивувальній частині змінити, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна