Номер провадження: 22-ц/813/1387/24
Справа № 523/672/21
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Кисельова В.К., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) до АТ «Сенс -банк» (правонаступник АТ «Альфа Банк»), третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чапський Артем Едуардович про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В січні 2021р. до Суворовського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_2 з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, ОСОБА_2 належала на праві власності однокімнатна квартира загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності Серія НОМЕР_1 від 10.04.2006 року.

29 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №08-683/001 від 29.05.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 45000 доларів США. Разом з тим, був укладений іпотечний договір, згідно якому ОСОБА_2 передає в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання нею зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №08-683/001 від 29.05.2008 нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 46,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е.. 14.11.2017 року державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем, на підставі договору іпотеки, серія та номер: 1206 від 29.05.2008 року виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. та договору про внесення змін №1, серія та номер: 476 від 14.05.2014 року виданого приватним нотаріусом Одеського Міського нотаріального округу Чапським А.Е. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, № 38176188 від 16.11.2017 року на однокімнатну квартири загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яким стягнуто предмет іпотеки на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Позивачка стверджує, що Державним реєстратором Іскровим О.В. при здійсненні реєстраційної дії було грубо порушено норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, тому є всі підстави, що вказана вище реєстраційна дія державного реєстратора, була проведена із порушенням встановленого законодавства у сфері державної реєстрації, чим порушено право ОСОБА_2 , як власника квартири.

ОСОБА_2 ніяких вимог про усунення порушень від іпотекодержателя не отримувала, тому державний реєстратор Іскров О.В. прийняв своє рішення про державну реєстрацію тільки на підставі іпотечного договору, чим грубо порушив процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому, 04.01.2021 року, як стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності №35394374 від 05.02.2020 року, згідно якої на підставі передавального акту Б/Н від 11.10.2019 року укладеного між AT «Альфа-Банк» та AT «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за AT «Альфа-Банк».

З вказаного іпотечного договору та договору кредиту від 29.05.2008 року убачається, що кошти видавались в іноземній валюті, а предметом іпотеки є квартира позивача за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв. м. Спірна квартира є місцем постійного проживання позивача. Таким чином, на іпотечну квартиру позивача розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який був чинний під час винесення державним реєстратором рішення та в подальшому передачі право власності на зазначену квартиру відповідачу.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотеко держатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас законом було введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 61-474апп19), підтримано у Постанови Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 759/203 87/18, у Постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року у справі № 760/7056/18. Ніякої згоди ОСОБА_2 на стягнення предмета іпотеки не надавала. ОСОБА_2 є єдиним власником вказаної квартири та більше майна у своїй власності немає.

На підставі вище викладеного, позивача уважає, що набуття право власності на квартиру AT «Альфа-Банк» є незаконним та запис №35394374 від 05.02.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським Артемом Едуардовичем про право власності на об`єкт нерухомого майна за AT «Альфа-Банк» на квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню та право власності на зазначену квартиру повинно бути поновлено за позивачкою. На підставі викладеного, позивачка просить скасувати запис №35394374 від 05.02.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу" Чапським Артемом Едуардовичем про право власності на об`єкт нерухомого майна за AT «Альфа-Банк» на квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Поновити право власності на квартиру: загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) до АТ «Сенс -банк» (правонаступник АТ «Альфа Банк») , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чапський Артем Едуардович щодо скасування запису №35394374 від 05.02.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу" Чапським Артемом Едуардовичем про право власності на об`єкт нерухомого майна за AT «Альфа-Банк» на квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . поновлення права власності на квартиру: загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 залишено без задоволення у повному обсязі.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку скасування запису №35394374 від 05.02.2020 року вчиненого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу" Чапським Артемом Едуардовичем про право власності на об`єкт нерухомого майна за AT «Альфа-Банк» на квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та поновлення право власності на квартиру: загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за колишнім власником ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) можливе лише у разі пред`явлення позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача. Враховуючи, що позовні вимоги про витребування майна від добросовісного набувача не були заявлені суд вважав, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначила, що в оскаржуваному рішенні від 23.03.2023, суд дійшов висновку, що дії державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №35394374 від 05.02.2020 року, згідно якого на підставі передавального акту Б/Н від 11.10.2019 року укладеного між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» є правомірними діями, пов`язані лише з реорганізацію юридичної особи, а позивачка обрала невірний спосіб захисту своїх прав шляхом пред?явлення вищевказаних позовних вимог, захист прав позивача про поновлення права власності можливе лише у разі пред?явлення позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача відповідно до положень ст. 388 ЦК України.

При цьому, суд в рішенні зазначає, що ним не надається правова оцінка правовідносинам, які склались між позивачем та відповідачем, пов?язані з державною реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на однокімнатну квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом розгляду цивільної справи №523/8195/19 в Суворовському районному суді м. Одеса.

Вказує, що оскільки першочергове порушення прав позивача щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» є предметом судового розгляду в іншій справі №523/8195/19, то суду було відомо про таке порушення ще на час звернення позивача з позовом у зазначеній справі.

У вказаній справі 523/8195/19 оскаржуються дії щодо державної реєстрації 14.11.2017 права власності за АТ «Укрсоцбанк», на однокімнатну квартиру, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 державним реєстратором Одеської філі комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем, на підставі іпотечного договору, посвідченого 29.05.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е., зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 1206 та договору про внесення змін №1, посвідченого 14.05.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е., зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 476.

Позовними вимогами по справі № 523/672/21, зокрема, було оскарження неправомірних дій, що здійснені 05.02.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №35394374 від 05.02.2020 року за АТ «Альфа Банк» на спірне майно. Оскаржувані дії третьої особи були здійснені за заявою відповідача, який не міг не знати про спір про право між сторонами (відповідачем та первісним померлим позивачем ОСОБА_3 ) та про відкрите Суворовським районним судом м. Одеси судового провадження з цього приводу за справою 523/8195/19.

Крім того, відповідно до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чаським А.Е., як державним реєстратором зареєстроване право власності за АТ «Альфа Банк», а аж ніяк не внесення змін щодо власника майна.

Також одним із доводів апеляційної скарги зазначали, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 02.02.2023р. по справі 523/672/21 клопотання апелянта про зупинення провадження по справі до вирішення справи по суті №523/8195/19 було залишено без задоволення.

В обґрунтування свого рішення судом вказано, що суд вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження по справі, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Окрім того, суд вважає, що обставини на які посилається позивач у справі 523/672/21 є відмінними він обставин, які позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі N0523/8195/19.

Разом із тим, у випадку задоволення позовних вимог справі N 523/8195/19 щодо незаконної державної реєстрації 14.11.2017 права власності за АТ «Укрсоцбанк», код ЕДРПОУ 00039019 на однокімнатну квартиру, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» іскровим Олегом Вікторовичем, яким, позбавлено первісного позивача права власності на вказану квартиру має істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення у цій справі. Тож, між вказаними справами, існує тісний матеріально-правовий зв?язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в справі No523/8195/19, будуть мати преюдиційне значення для справи N 523/672/21.

Отже, існувала крайня необхідність в зупиненні провадження у справі No 523/672/21, а прийняте рішення у даній справі до ухвалення рішення в справі N9 523/8195/19 є передчасним, необґрунтованим та винесеним за відсутності всіх законних та обґрунтованих підстав. Враховуючи, що ухвала суду про відмову в зупиненні провадження у справі не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, апелянт вважає за необхідне оскаржити її разом з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.03.2023 року.

Судом в оскаржуваному рішенні від 23.03.2023 року зазначається, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав шляхом пред?явлення вищевказаних позовних вимог, захист прав позивача про поновлення права власності можливе лише у разі пред?явлення позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача відповідно до положень ст. 388 ЦК України.

Однак спірні правовідносини не регулюються положеннями ст. 388 ЦК України.

Суд невірно дійшов висновку, що правильним способом захисту прав позивача про поновлення права власності можливе лише у разі пред?явлення позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача відповідно до положень ст. 388 ЦК України, що може свідчити про те, що судом не досліджувалися належним чином матеріали справи, а тому і зроблені настільки хибні висновки по справі.

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції не дотримався вимог закону, не повно та всебічно з?ясував обставин справи, не надавши вірної оцінки доводам і запереченням сторін та зібраним у справі доказам, не вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з огляду на що, рішення суду першої інстанції є не законним та не обґрунтованим.

Виходячи з вищевикладеного, апелянт приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, про те в судове засідання не з`явились, що не заважає розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією становлено, що позивачка ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вступила спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини. (Т.1, а.с. 226)

ОСОБА_2 належало на праві власності однокімнатна квартира загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності Серія НОМЕР_1 від 10.04.2006 року. (Т.1, а.с. 8-9)

29 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №08-683/001 від 29.05.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 45000 доларів США. (Т.1, а.с. 13-32).

Разом з тим, був укладений іпотечний договір, згідно якому ОСОБА_2 передає в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання нею зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №08-683/001 від 29.05.2008 нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 46,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е..

14.11.2017 року державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем, на підставі договору іпотеки, серія та номер: 1206 від 29.05.2008 року виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. та договору про внесення змін №1, серія та номер: 476 від 14.05.2014 року виданого приватним нотаріусом Одеського Міського нотаріального округу Чапським А.Е. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, № 38176188 від 16.11.2017 року на однокімнатну квартири загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яким стягнуто предмет іпотеки на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Позивачка стверджує, що Державним реєстратором Іскровим О.В. при здійсненні реєстраційної дії було грубо порушено норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, тому є всі підстави, що вказана вище реєстраційна дія державного реєстратора, була проведена із порушенням встановленого законодавства у сфері державної реєстрації, чим порушено право ОСОБА_2 , як власника квартири.

Судом встановлено, що правовідносини, які склались між ОСОБА_2 та відповідачем, пов`язані з державною реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк на однокімнатну квартири загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є предметом розгляду цивільної справи №523/8195/19 в якій оскаржуються дії щодо державної реєстрації 14.11.2017р. права власності за АТ «Укрсоцбанк» на однокімнатну квартиру, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що була здійснена державним реєстратором Іскровим О.В. на підставі іпотечного договору, посвідченого 29.05.2008р., приватним нотаріусом ОМНО Чапським А.Е., зареєстрованого у реєстрі за №1206 та договору про внесенні змін №1, посвідченого 14.05.2014р. приватним нотаріусом ОМНО Чапським А.Е. у реєстрі за №476.

Предметом позовних вимог даної справи є скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на нерухоме майно: однокімнатну квартиру, загальною площею 46,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що була здійснена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Папським А.Е., який внесений запис про право власності №35394374 від 05.02.2020р., згідно якого на підставі передавального акту від 11.10.2019р., укладеного між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру зареєстровано за АТ «Альфа-Банк».

Отже суд у даному рішенні не надає правову оцінку правовідносинам, які склались між ОСОБА_2 та відповідачем, пов`язані з державною реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк на однокімнатну квартири загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є предметом розгляду цивільної справи №523/8195/19.

Судом встановлено, що 04.01.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності №35394374 від 05.02.2020 року, згідно якої на підставі передавального акту Б/Н від 11.10.2019 року укладеного між AT «Альфа-Банк» та AT «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за AT «Альфа-Банк».

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» відбулася на підставі передавального акту, серія та номер: б/н, виданий 11.10.2019, видавник: АТ "Альфа-Банк" та АТ "Укрсоцбанк", та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м. за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк", (Номер запису про право власності / довірчої власності: 23408136, Дата, час державної реєстрації: 14.11.2017 10:25:01, Державний реєстратор: ОСОБА_4 , Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська область. (Т., а.с. 31-36)

В судовому засіданні було встановлено, що "Національний банк України надав дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання АТ "Укрсоцбанк" до АТ "Альфа-Банк" за спрощеною процедурою. Дозвіл надано 12 вересня 2019 року згідно з положеннями Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків". "Альфа-Банк Україна" став повним правонаступником всіх прав і зобов`язань "Укрсоцбанку" стосовно його клієнтів, партнерів і контрагентів. Передавальний акт був затверджений 15 жовтня 2019 року рішенням загальних зборів акціонерів "Альфа-Банку Україна" і рішенням єдиного акціонера "Укрсоцбанку".

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952- IV, «Порядком державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженою Постановою КМУ 25 грудня 2015 р. № 1127», передбачена процедура державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи.

Отже дії державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №35394374 від 05.02.2020 року, згідно якого на підставі передавального акту Б/Н від 11.10.2019 року укладеного між AT «Альфа-Банк» та AT «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за AT «Альфа-Банк» є правомірними діями, пов`язані лише з реорганізацію юридичної особи.

Отже відсутні підстави для задоволення позовних щодо:

Скасування запису №35394374 від 05.02.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу" Чапським Артемом Едуардовичем про право власності на об`єкт нерухомого майна за AT «Альфа-Банк» на квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Поновлення права власності на квартиру: загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ). (Т.1, а.с. 5)

В той же час, суд вважає, що позивачка обрала невірний спосіб захисту своїх прав шляхом пред`явлення вищевказаних позовних вимог, виходячи з наступного.

Так виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Отже в даному випадку скасування запису №35394374 від 05.02.2020 року вчиненого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу" Чапським Артемом Едуардовичем про право власності на об`єкт нерухомого майна за AT «Альфа-Банк» на квартиру загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та поновлення право власності на квартиру: загальною площею 46,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за колишнім власником ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) можливе лише у разі пред`явлення позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до ч. 1. ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірні правовідносини не регулюються положеннями ст. 388 ЦК України є необґрунтованим з огляду на наступне

В судовому засіданні було встановлено, що "Національний банк України надав дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання АТ "Укрсоцбанк" до АТ "Альфа-Банк" за спрощеною процедурою. Дозвіл надано 12 вересня 2019 року згідно з положеннями Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків". "Альфа-Банк Україна" став повним правонаступником всіх прав і зобов`язань "Укрсоцбанку" стосовно його клієнтів, партнерів і контрагентів. Передавальний акт був затверджений 15 жовтня 2019 року рішенням загальних зборів акціонерів "Альфа-Банку Україна" і рішенням єдиного акціонера "Укрсоцбанку".

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952- IV, «Порядком державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженою Постановою КМУ 25 грудня 2015 р. № 1127», передбачена процедура державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи.

Отже дії державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А.Е. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №35394374 від 05.02.2020 року, згідно якого на підставі передавального акту Б/Н від 11.10.2019 року укладеного між AT «Альфа-Банк» та AT «Укрсоцбанк» право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за AT «Альфа-Банк» є правомірними діями, пов`язані лише з реорганізацію юридичної особи.

Враховуючи, що позовні вимоги про витребування майна від добросовісного набувача не були заявлені суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо клопотання про зупинення провадження, то в судовому засіданні адвокат Сухорукова М.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 відмовилася від вказаних вимог і судова колегія погодилась з такою відмовою.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням та посилання які містяться в ній є власним трактуванням норм законодавства, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи у своїй більшості є повторенням позиції позивача в суді та вже були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення, не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко