Справа № 128/60/24
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області (як правонаступник Лаврівської сільської ради), ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельних ділянок,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 04.08.1995 придбала в ОСОБА_3 цілий житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 . Попередньому власнику ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка площею 0, 20 га за вказаною адресою, площа якої згідно технічного паспорту на вказаний будинок становить 0, 1864 га та якою користується позивач.

ОСОБА_4 (наразі спадкоємець ОСОБА_2 ) була власницею сусіднього будинковолодіння АДРЕСА_2 та отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0, 60 га, з якої 0, 24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, споруд та будівель, а решту для ведення особистого селянського господарства, рішенням Лаврівської сільської ради від 09.12.2003 було затверджено технічну документацію по видачі державних актів на ОСОБА_4 , згідно якої їй було передано у приватну власність 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, та 0, 3083 га для ведення особистого селянського господарства, та видано їй державні акти на земельні ділянки.

У 2009 році позивач почала вчиняти активні дії для оформлення права власності на земельну ділянку під її домоволодінням, однак Лаврівською сільською радою їй було відмовлено у виділенні земельної ділянки площею 0, 1864 га у зв`язку з тим, що частину даної ділянки було приватизовано ОСОБА_4 .

Постановою апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі № 2-а/58/11/0203 визнано недійсним та скасовано рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 3 сесії 23 скликання № 9.10 від 30.11.1998 в частині виділення ОСОБА_4 в приватну власність земельної ділянки площею 0, 14 га з земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0, 20 га, розташованої по АДРЕСА_3 ; визнано недійсним та скасовано рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 10 сесії 4 скликання від 29.12.2003 в частині затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 ; визнано незаконним та скасовано рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 5 сесії 23 скликання від 29.06.1999, яким ОСОБА_4 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0, 60 га; визнано нечинними державний акт серії ВН № 202900 про право власності на земельну ділянку площею 0, 3084 для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , та державний акт ВН № 202899 про право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану за цією ж адресою.

В подальшому ці земельні ділянки було успадковано ОСОБА_2 , але постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі № 128/2159/20 підтверджено відсутність права власності на ці земельні ділянки у третьої особи в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

На замовлення позивачки було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої по АДРЕСА_1 , але реалізувати своє право на набуття земельної ділянки у власність позивач не може, оскільки в Державному земельному кадастрі міститься інформація щодо припинення речового права ОСОБА_4 на земельні ділянки, що раніше були надані їй у власність, але рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.08.2022 їй було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Рекомендовано: виконавцю землевпорядних робіт виправити накладку з ділянкою. Перетин ділянок з ділянкою :03:002:0007; площа співпадає на 47.3584, перетин з ділянкою :03:002:0006; площа співпадає на 9.93 та подати повторно на державну реєстрацію земельної ділянки.

З огляду на це, позивач звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та просить скасувати державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі із кадастровим номером :03:002:0007 (площею 0, 2473), :03:002:0008 (площею 0, 0611 га) та :03:002:0006 (площею 0, 25 га), які розташовані за адресою АДРЕСА_2 , шляхом закриття Поземельної книги та скасувати кадастрові номери на ці земельні ділянки.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.2024 було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 103).

В судове засідання сторони по справі не з`явились.

Представник позивача, адвокат Покоєвич А.О. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву Головне управління заперечило проти позовної вимоги в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :03:002:0008, в іншій частині покладалось на розсуд суду. Крім цього, у відзиві вказано, що Головне управління є неналежним відповідачем за даним позовом, оскільки у Головного управління наявні повноваження по проведенню скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, в разі задоволення позову, але позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, в судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, хоча була повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином та завчасно, про причини неявки не повідомила. Будь-яких заяв по суті справи не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно копії постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 04.01.2013 та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі № 2-а-58/11, ОСОБА_1 зверталася до суду в порядку адміністративного судочинства до Лаврівської сільської ради, ОСОБА_4 , треті особи Управління Держкомзему у Вінницькому районі з позовом про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради від 30.11.1998, 29.12.2003, 29.06.1999, скасування державних актів та анулювання реєстраційного запису.

Вінницьким апеляційним адміністративним судом позов було задоволено частково, а саме визнано недійсним та скасовано рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 3 сесії 23 скликання № 9.10 від 30.11.1998 в частині виділення ОСОБА_4 в приватну власність земельної ділянки площею 0, 14 га з земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0, 20 га, розташованої по АДРЕСА_3 ; визнано недійсним та скасовано рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 10 сесії 4 скликання від 29.12.2003 в частині затвердження технічної документації по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 ; визнано незаконним та скасовано рішення Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 5 сесії 23 скликання від 29.06.1999, яким ОСОБА_4 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0, 60 га; визнано нечинними державний акт серії ВН № 202900 про право власності на земельну ділянку площею 0, 3084 для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , та державний акт ВН № 202899 про право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану за цією ж адресою (а.с. 13 - 18).

Згідно копії рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.10.2020 по справі № 128/2159/20 за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом від 08.09.2014, зареєстрованим в реєстрі під № 170, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка померла у с. Медвідка, Вінницького району, Вінницької області, на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та на 2/3 частки земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:006, площею 0, 2500 га та :03:002:008, площею 0, 0611 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19 21).

Дане рішення в частині визнання права власності на 2/3 частки земельних ділянок було скасоване Вінницьким апеляційним судом постановою від 27.10.2022, та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, в зв`язку із врахуванням вищевказаної постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі № 2-а-58/11, оскільки даною постановою правовстановлюючі документи спадкодавця були визнані нечинними, як і визнано незаконними та скасовано рішення органу місцевого самоврядування на підставі яких ці акти були видані, таким чином, відсутнє підтвердження належності спадкодавцю ОСОБА_4 спірних земельних ділянок (а.с. 22 25).

Відповідно до копій витягів з Державного реєстру речових прав від 13.11.2023 № 354081578, від 07.12.2023 № 357410069, від 13.11.2023 № 354089390, речове право ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:006, площею 0, 25 га, земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:007, площею 0, 2473, земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:008, площею 0, 0611 га, що розтащовані в АДРЕСА_2 , припинено на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі № 2-а-58/11 (а.с. 26 - 29).

Згідно копії рішення № РВ-022 від 30.08.2022, державним кадастровим реєстратором Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовлено ПП «Сервіс-Центр» (замовник ОСОБА_1 ) у внесені відомостей до Державного земельного кадастру з підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Рекомендовано: виконавцю землевпорядних робіт виправити накладку з ділянкою перетин ділянок з ділянкою :03:002:0007; площа співпадає на 47.3584, перетин з ділянкою :03:002:0006; площа співпадає на 9.93 та подати повторно на державну реєстрацію земельної ділянки (а.с. 34).

Також позивачем надано копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , що розташована в АДРЕСА_1 , що виготовлялася ПП Центр експертних послуг «Сервіс-Центр», кадастровий номер земельної ділянки, на яку претендує позивач, не присвоєно (а.с.36 44).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно позовної заяви і наданих суду доказів, позивач бажає реалізувати своє право на набуття у власність земельної ділянки, виготовила з цією метою технічну документацію на визначення її меж в натурі, але державний реєстратор відмовив їй у внесенні відомостей про реєстрацію земельної ділянки, на яку вона претендує, в зв`язку з наявністю накладки із земельними ділянками, право власності на які припинено на підставі рішення суду та внесено відповідні відомості про це до Державного реєстру речових прав, при цьому повноваження на виключення таких відомостей про земельні ділянки з Державного земельного кадастру на підставі рішення суду належать відповідачу як державному органу, що не заперечується ним у поданому відзиві на позовну заяву.

Тобто, виходячи з мети та підстав заявленого позову між позивачем та відповідачем відсутній приватно-правовий спір, оскільки відповідач не заперечує права позивача на державну реєстрацію земельної ділянки та не претендує на таку земельну ділянку, отже, між ними існує спір з приводу невчинення відповідачем управлінських дій в сфері державної реєстрації земельних ділянок, який, за відсутності речового права в будь-кого, в тому числі третьої особи, на зазначені в позовних вимогах земельні ділянки, є публічно-правовим спором, оскільки відсутні особи, права яких можуть бути порушені скасуванням державної реєстрації вказаних земельних ділянок.

Приватно-правовий спір між учасниками земельних правовідносин щодо цих земельних ділянок вирішений судом, яким скасовано як правовстановлюючі документи, так акти, на підставі яких вони були видані, щодо цих земельних ділянок, а саме постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 у справі № 2-а-58/11, рішення суду набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Позивач в позовній заяві також зазначає, що вимоги за даним позовом є похідними від вимог, що були предметом розгляду у вищевказаній справі, але не були вирішені в одному провадженні.

З урахуванням вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України, такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір щодо цього майна або майнових прав на нього, а саме вказаних земельних ділянок, відсутній, так як був вирішений в судовому порядку. Відповідач, як державний орган, уповноважений на вчинення дій в сфері державної реєстрації земельних ділянок, при відсутності речового права на земельні ділянки не стає учасником приватно-правових відносин та не може впливати на приватні права, оскільки такі відсутні, а тому при вчиненні чи не вчиненні дій, які є предметом позову, виконуватиме суто управлінські функції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17 зазначила, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону № 1952-IV, і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Відтак спір підлягає розгляду у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.

Аналогічні висновки про відсутність приватно-правового спору між позивачем та державним реєстратором під час реалізації ним публічно - владних управлінських функцій на основі законодавства (у сфері земельних відносин) за умов відсутності спору щодо прав на земельну ділянку зазначені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року, справа № 380/9209/20.

Та як зазначає сама позивач, спір між нею та іншою особою, яка мала право на вказані земельні ділянки, вже вирішено судом, підлягає належному виконанню, та речове право на ці земельні ділянки припинено, отже спір про право на земельну ділянку, на яку претендує позивач, та земельні ділянки, з приводу яких заявлені позовні вимоги, відсутній.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельних ділянок, заявлені нею як особою, яка претендує на набуття у власність земельної ділянки, до відповідача як уповноваженого державного органу на вчинення таких дій саме в контексті статті 24 Закону № 1952-IV, та такі вимоги стосуються земельних ділянок, право власності на які припинено, правовстановлюючі документи визнано нечинними, рішення про їх надання у власність скасовані, що свідчить про те, що між позивачем та відповідачем існує публічно-правовий спір у сфері земельних правовідносин, оскільки приватно-правові відносини щодо вказаних земельних ділянок, з приводу яких заявлено позовні вимоги, були припинені постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013, яка набула законної сили та підлягає виконанню всіма державними органами, в тому числі щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок на підставі такої постанови суду, оскільки право на них припинено, а тому такий спір має розглядатися у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. В зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області (як правонаступник Лаврівської сільської ради), ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06.05.2024.

Суддя: