Справа № 204/1396/24
Провадження № 4-с/204/9/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

30 квітня 2024Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючої судді Чудопалової С.В. за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р. скаржника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

представник стягувача ІндюковаТ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Потапенко Віра Вікторівна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)Потапенко В.В. щодо нарахованої заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 58592295 з примусового виконання виконавчого листа №204/9201/18 виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська від 26.02.19 та скасування постанов про зняття арешту з коштів, майна боржника та скасування обмежень. Одночасно з подачею вказаної скарги, просив суд поновити строк на подання скарги до суду, оскільки лише 08.02.2024 отримав від ВДВС відповідь щодо оскарження дій держаного виконавця на його звернення про перерахунок заборгованості та дізнався про наявніобмеження.Вобґрунтування поданоїскарги вказав,що згідно рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26.02.2019 ОСОБА_1 сплачуєколишній дружині ОСОБА_2 аліменти на свого сина ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця. Скаржник не має постійної роботи і періодично заробляє виконанням нескладних будівельних робіт, які часто виконує в таких місцях, де немає ані поштових відділень та банківських терміналів. В зв`язку з цим впродовж практично всього періоду сплати аліментів він із своїх заробітків щомісяця передавав батькам 2000 грн. для перерахування їх на банківський картковий рахунок ОСОБА_4 в якості сплати аліментів для сина ОСОБА_3 . Своєчасне та регулярне отримання нею в повному обсязі аліментів впродовж 2020-2023 років стягувачка не заперечує та не оспорює. Однак, на початку січня 2024 ОСОБА_5 звернулася до державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Потапенко В.В. із заявою про перерахунок заборгованості по аліментах. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №758592295 та згідно проведеного розрахунку заборгованостіпо аліментам відповідно доякого сукупний розмір заборгованості за період з01.01.2020 по 31.01.2024становить 90805,00 грн. Скаржник вказує, що з діями старшого державного виконавця він непогоджується,оскільки вінщомісячно він платив аліменти своїми власними грошима без залучення для цього грошей його батьків чи інших осіб, що підтверджується квитанціями, які не були враховані державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості. Таким чином, вважає, що оскаржуваний розрахунок є неправильним, порахований без врахування сплачених аліментів, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною скаргою.

Представник стягувача адвокат ІндюковаТ.В. надала заперечення, якими просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на рішення та дії державноговиконавця ОСОБА_6 по виконавчому провадженні №58592295. В обґрунтування зазначила, щона даний час у ОСОБА_1 за ВП № 58592295 утворилася заборгованість по несплаті аліментів за період з січня 2020р. по грудень 2023р.урозмірі 94 000,0 грн. Звернула увагу суду, що долучені квитанції до матеріалів справи за період з 2020по 2024 не є належними доказами щодо оплати боржником аліментів на утримання дитини на користь стягувача, оскільки: в квитанціях платником зазначена інша особа. Додатково зазначила, що після розірвання шлюбу між сторонами, батьки боржника самостійно проявили волевиявлення щодо надання матеріальної допомоги від себе для потреб онука, тому і перераховували за своїм бажанням відповідні суми коштів. Жодного разу, мати боржника не повідомила стягувача, що вказані кошти перераховуються від імені боржника чи за рішенням суду. На підставі чого, стягувач категорично заперечує і не визнає, що платежі перераховані ОСОБА_7 є оплатою аліментів в інтересах боржника, оскільки вонане є стороною по справі та не є стороною виконавчого провадження (а.с.).

До суду від державного виконавця ОСОБА_6 надійшов відзив на скаргу, в обґрунтуваннях якого зазначено, що 21.01.2024 до відділу надійшла заява від боржника про здійснення розрахунку заборгованості з урахуванням доданих ксерокопій квитанцій за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки. На підставі вказаної заяви встановлено, що згідно наданих квитанцій платниками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не є стороною виконавчого провадження, в даному випадку платником аліментів на якого згідно до вимог гл. 15 Сімейного кодексу України покладено обов`язок утримувати дитину с ОСОБА_1 .Крім того зазначила, що боржник міг дійти домовленості зі стягувачем про спосіб отримання аліментів, що недало б можливості виникненню даної ситуації, а саме внесенню відомостей про боржника до реєстру боржників, винесенню тимчасових обмежувальних постанов та зверненню до суду. На підставі чого, станом на 01.02.2024 заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини складає 90805,00 грн. Тому вважає, що Тому розрахунок складено правомірно, на підставі чого просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні скаржник підтримав доводи викладені у скарзі та просив їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що впродовж 2020-2023 вона отримувала аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на утримання сина від батьків колишнього чоловіка ОСОБА_1 . Вважала, що вказані перерахування були здійснені останніми за власним бажанням, як матеріальна допомога онуку. Представник, який діє в інтересах стягувача адвокат ІндюковаТ.В.також пояснила, що із наданих квитанцій не вбачається, що саме боржник сплачував аліменти на підставі судового рішення, жодних зарахувань на свій банківський рахунок вона не отримувала від боржника, тому скарга подана безпідставно.

Державний виконавець до суду не з`явилася, про день та час розгляду скарги повідомлялася належним чином.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що вона є матір`ю заявника. Напротязі 2020 - 2023 р/р вона через свою пенсійну картку здійснювала переказ коштів на рахунок ОСОБА_2 у розмірі 2000і щомісячно. У зв`язку з тим, що у січні 2020 ОСОБА_1 не випускали за кордон на заробітки, через наявну заборгованість по сплаті аліментів остання перерахувала кошти у розмірі сімнадцять тисяч грн. ОСОБА_2 , в рахунок сплати аліментів про які їм не було відомо. Крім того, пояснила, що на свою пенсію вона не мала змоги допомагати ОСОБА_2 утримувати дитину. Свідок також пояснила, що оскільки її син періодично перебував за межами країни, він здійснював переказ коштів кожні три-чотири місяці на її рахунок для того, щоб вона перерехавувава їх на рахунок ОСОБА_2 у розмірі 2000,00 грн. кожного місяця в рахунок сплати аліментів. Жодних претензій з боку ОСОБА_9 не було та останню все влаштовувало.

Ухвало суду від 19.02.2024 скаргу прийнято до розгляду та поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги до суду .

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно дост. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській Потапенко В.В.перебуває виконавче провадження №458592295 з примусового виконання виконавчого листа №204/9201/18, виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 26.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття (а.с.).

Постановами старшого державного виконавця ОСОБА_6 від 04.01.2024 та 05.01.2024 про примусове виконання виконавчого листа №204/9201/18від 26.02.2019було встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та накладено арешт на кошти та майно боржника ОСОБА_1

04.01.2024 державним виконавцем Потапенко В.В. винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, в якій зазначено, що станом на 04.01.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 04.01.2024 за період з 01.02.2020 по 19.12.2023 становить 69161,29 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

01.02.2024старшим державним виконавцем Потапенко В.В. винесено довідку розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до якої сукупний розмір заборгованості по аліментам за період з січня 2021 по січень 2024 становить 90805,00 гривень.

Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до норм розділу ХVІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 за №512/5виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3, п.18 постанови №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Статтеюст. 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 4ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У відповідності із вимогами ч.9ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Приписом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони можуть реалізовувати свої права та виконувати свої обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через своїх представників, крім випадків, коли боржник повинен виконувати свої обов`язки особисто.

Таким чином, дія вказаної норми Закону, розповсюджується тільки на стадію примусового виконання судових та інших рішень та регулює процедуру примусового виконання та поведінку та сферу взаємин сторін виконавчого провадження між собою та з іншими учасниками виконавчого провадження, а також з державним чи приватним виконавцем.

Згідно доданих до матеріалів справи квитанцій вбачається, що на картковий рахунок стягувача ОСОБА_10 (після розірвання шлюбу « ОСОБА_11 »), відкритий в АТ КБ«Приватбанк» починаючи з 09.01.2020 по 30.01.2024 щомісячно, перераховувалися грошові кошти із призначенням платежу за сплату аліментів від імені матері заявника ОСОБА_7 та батька ОСОБА_12 (а.с.10-17).Як вбачається із матеріалів справи та наданих пояснень в судовому засідання дані обставини стягувачем ОСОБА_2 не спростовувались.

Щодо доводів стягувача ОСОБА_2 та старшого державного виконавця, про те, що перераховані заявником у 2020-2024 роках за наданими його квитанціями кошти, в яких платником зазначена інша особа, не є аліментами, ґрунтується на припущеннях, оскільки інших зобов`язань, зокрема, за судовим рішенням, перед ОСОБА_1 , окрім сплати ним аліментів за судовим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська №204/9201/18 від 26.02.2019, заявник не мав та дана обставина не спростована стягувачем ОСОБА_13 .

Крім того заслуговують на увагу доводи скаржника, який в судовому засіданні повідомив, що при визначенні наявності у нього заборгованості по сплаті аліментів старшим державним виконавцем не було враховано, що переказ грошових коштів на банківську картку стягувачи було здійснено саме з тією періодичністю, яка встановлена законом та судом для сплати аліментів на утримання сина, тобто один раз на місяць, в тій сумі, що визначена рішенням суду тобтоу розмірі 2000,00 грн. та з того дня, який визначено вказаним рішенням.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Потапенко В.В. щодо нарахованої заборгованості зі сплати аліментів боржнику ОСОБА_1 у розмірі 90805 грн. за період з 01.01.2020 по 31.01.2024 за виконавчим провадженням №458592295 з примусового виконання виконавчого листа №204/9201/18, виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 26.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття слід визнати неправомірними, оскільки надані на підтвердження квитанції про сплату аліментів, у яких платниками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_14 (батьки боржника), мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_10 за виконавчим провадженням №458592295, оскільки мали відомості про призначення платежу «аліменти», які сплачувались постійно, тобто батьки останнього, виконували суто технічну функцію, перераховуючи грошові кошти стягувачці ОСОБА_2 в рахунок погашення аліментних зобов`язань, що також підтвердила в судовому свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю заявника. Таким чином виконання обов`язку щодо аліментних зобов`язань фактично було покладено боржником на батьків, а тому скарга ОСОБА_10 в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, боржником аліментні зобов`язання виконуються та у останнього відсутня заборгованість з їх сплати за виконавчим провадженням №458592295, тому наявність протягом тривалого накладеного арешту на грошові кошти ОСОБА_1 та інших обмежень, які були встановлені державним виконавцем ОСОБА_6 , згідно постанов від 04 та 05.01.2024 , за умови відсутності заборгованості за виконавчим провадженням №458592295, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння своїм майном. Таким чином, постанови державного виконавця ОСОБА_6 про арешт коштів боржника від 04.01.2024 та 05.01.2024, про встановлення тимчасового обмеженню боржника у праві виїзду за межі України від 04.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 04.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 05.01.2024 за виконавчим провадженням ВП № 58592295 від 13.03.2019 необхідно скасувати та зобов`язати старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Потапенко Віру Вікторівну виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з реєстру боржників та реєстру осіб яким обмежено у праві полювання, тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених умовними чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному рахонахм.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Потапенко Віра Вікторівна - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення(довідку) старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Потапенко Віри Вікторівни про наявність у ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 58592295 з примусового виконання виконавчого листа № 204/9201/18, виданого 26.02.2019 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська, заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувача ОСОБА_9 за період з 01.01.2020 до 31.01.2024 в розмірі 90 805,00 грн.

Скасувати постанови про арешт коштів боржника від 04.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 04.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 05.01.2024за виконавчим провадженням ВП № 58592295 від 13.03.2019.

Зобов`язати старшого державного виконавця ОСОБА_6 або іншу посадову особу Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з реєстру боржників та реєстру осіб яким обмежено у праві полювання, тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених умовними чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.В іншій частині вимог відмовити. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Повний текст ухвали складено 15.05.2024.

Суддя С.В.Чудопалова