Справа №443/858/24
Провадження №6/443/22/24
УХВАЛА

15 травня 2024 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визначення частки майна боржника у майні,

в с т а н о в и в :

в провадження судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки Святослава Ігоровича поступила цивільна справа за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визначення частки майна боржника у майні.

Головуючий по справі суддя Сливка С.І. заявив самовідвід, покликаючись на те, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Пунктом 4 ч.1 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Вищевказане подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича надійшло до Жидичівського районного суду Львівської області суду через підсистему Електронний суд та відповідальним працівником канцелярії суду зареєстровану вказану заяву в комп`ютерній автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» 13.05.2024 о 15 год. 26 хв. 35 с., вхідний №3296/24-Вх.

Згідно п.п. 2.3.1 розділу 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Одночасно, як вбачається із протоколу автоматизованого розподілу судової справи №443/858/24 між суддями, то такий проведений працівником канцелярії 14.05.2024 о 09 год. 08 хв. 23 с., тобто на наступний день після надходження та реєстрації заяви, що не відповідає вимогам п.п. 2.3.1 розділу 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд повинен бути «встановленим законом».

Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Вислів «встановлений законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справах «Булут проти Австрії» від 22.02.1996, «Бускаріні проти Сан-Марино»). Термін «закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується, таким чином, не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей і щодо відводу судді (рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії»).

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст. 6 (справи «Цанд проти Австрії», заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.1978 та «Россі проти Франції», заява № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989).

Про те, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернено також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Враховуючи вищенаведене, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36,39,40 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

заяву про самовідвід судді Сливки Святослава Ігоровича головуючого по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визначення частки майна боржника у майні - задовольнити.

Матеріали справи №443/858/24, провадження №6/443/22/24 передати до канцелярії Жидачівського районного суду Львівської області для визначення складу суду відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка