Справа № 930/400/24
Провадження № 2/930/335/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області в складі:

головуючого - судді Науменка С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Андрущак Л.П.,

представника заявника - адвоката Нечепуренка Г.І.,

свідків - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Немирів цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Брацлавська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту перебування на утриманні та прийняття спадщини ,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2024 року заявник ОСОБА_3 , звернулася до суду з зазначеною заявою.

В обґрунтування зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Зарудинецькою сільською радою Немирівського району Вінницької області 30 липня 1990 року серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядько (по лінії батька) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Вовчок Тульчинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області.

На момент смерті ОСОБА_5 , вона ОСОБА_3 , з ним спільно проживала в одному житловому будинку в с. Вовчок Тульчинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області.

ОСОБА_3 під час проживання з ОСОБА_5 , перебувала на його утриманні оскільки вона ніде не працювала, доходу не отримувала, жила за рахунок пенсії ОСОБА_5 .

Вона вела спільне господарство з ОСОБА_5 мала з ним спільний бюджет.

Таким чином вона у відповідності до вимог ст. 531 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) являлася спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_5 вона продовжувала проживати в житловому будинку за адресою с. Вовчок Тульчинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області, проводила ремонт в будинку, сплачувала комунальні послуги, обробляла земельну ділянку біля будинку, тобто фактично здійснювала оперативне управління майном покійного.

Інших спадкоємців окрім неї, у ОСОБА_5 не було.

Під час звернення до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 , їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів факту перебування на утриманні та факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного управління майном.

Представник заявника адвокат Нечепуренко Г.І., в судовому засіданні заяву підтримує з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд о 09 годині 00 хвилин 21 березня 2024 року.

Факт перебування на утримані ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 його племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які ствердили, що за життя ОСОБА_3 перебувала на повному утриманні ОСОБА_5 , постійно проживала разом з ним за адресою с. Вовчок Тульчинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області.

Суд, заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_4 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько заявника по лінії батька ОСОБА_5 .

Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Цивільний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК Української РСР).

Згідно з положенням ст. 549 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17 та від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт, про встановлення якого просить заявник, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити у повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 293,315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа Брацлавська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту перебування на утриманні та прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 його племінниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області, 01.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом оперативного управління майном.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко