Номер провадження: 22-ц/813/390/24
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одеса справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за яким просила поділити спільне майно подружжя, виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та інженерних мереж, які були використані сторонами при будівництві домоволодіння на земельній ділянці площею 0,0250 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:47:010:0018 (т. 1, а.с. 2-5).

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просив суд розділити майно в натурі, що перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя, в рівних частках кожному з співвласників (т. 1, а.с. 199-201).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 12.02.2021 вирішено у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити; зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково; визнати спільним майном подружжя: - дохід від використання сумісної власності заводу/розпліднику в частині вартості собак в сумі 175054 грн, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості собак в розмірі 87527 грн; - сумісний борг подружжя в розмірі 5000 доларів США, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину боргу в розмірі 2500 дол. США, що за курсом НБУ складає 69575 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 1750 грн, витрати з проведення судової експертизи техніки документів в розмірі 6768 грн, витрати за підготовку звіту про незалежну оцінку вартості собак в розмірі 5000 грн та скасувати заходи забезпечення позову (т. 4, а.с. 223-234).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, у зустрічному позові ОСОБА_2 відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що ухвалене із неповним з`ясуванням обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що факт побудови спірного будинку саме подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується показами свідків, технічним паспортом, що виготовлений на ім`я відповідача КП «ОМБТІ та РОН» від 25 жовтня 2012 року, численними первинними документами, які підтверджують придбання будівельних матеріалів позивачкою та відповідачем для будівництва будинку на земельній ділянці, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , а, а також фотографіями сторін по справі, що були зроблені у новозбудованому будинку до оздоблювальних робіт наприкінці 2003 року. Крім того, апелянт вважає, що звіт про належну оцінку вартості 22 собак, що знаходяться у багато порідному розпліднику «Ігнія Гранде Вічі юа», який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є недопустимим доказом, а суд першої інстанції в порушення ст. 89 ЦПК України невірно надав йому оцінку. Щодо стягнення грошових коштів за борговими розписками апелянт вказала на те, що на час отримання у борг грошових коштів сім`ї вже не існувала, спільне господарство сторони не вели, спільних потреб у них не було (т. 5, а.с. 7-12).

22.06.2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду (у складі головуючого судді Гірняк Л.А., суддів Комлевої О.С., Сегеди С.М.) відкрито апеляційне провадження (т. 5, а.с. 52) та ухвалою від 06.10.2021 року справу призначено до розгляду (т. 5, а.с. 65).

21 лютого 2023 року рішенням Вищої ради правосуддя №126/0/15-23 ОСОБА_3 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді Воронцової Л.П., суддів Базіль Л.В., Склярської І.В. (т. 5, а.с. 89) та ухвалою від 05.05.2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (т. 5, а.с. 90-90 зворот).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30.05.2023 року (зі змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), з урахуванням п. 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року, достроково закінчено відрядження суддів Херсонського апеляційного суду до Одеського апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2023 року цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М. (т. 5, а.с. 104-105).

Ухвалою від 26.06.2023 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду (т. 5, а.с. 106-108).

На адресу апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , згідно якого останній зазначає, що не погоджується із наведеними апелянтом доводами, оскільки на його думку, ОСОБА_1 самостійно позбавила себе права приймати участь в судовому засіданні, що виражається у неповідомленні суду про фактичне місце проживання та про розірвання договору надання правової допомоги із адвокатом Тищенко С.Ю., котрий представляв її інтереси останні роки. Окрім наведеного, ОСОБА_2 посилається на наявність висновку експерта № 15-П від 14.02.2019 року, яким було встановлено наявність підробки документів (т. 5, 54-57).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді-учасника колегії суддів Сегеди С.М., протоколом повторного автоматизованого розподілу було здійснено заміну відсутнього судді-учасника на резервного ОСОБА_4 .

В судове засідання з`явилися апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат Подорожній А.С., апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, оскаржуване рішення скасувати із ухваленням нового про задоволення в повному обсязі позовних вимог ОСОБА_1 та відмови у задоволені зустрічного позову.

Інший учасник провадження до судового засідання не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином, причини такої неявки суду не повідомлено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

Приймаючи оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме: будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та інженерних мереж, які були використані сторонами при будівництві домоволодіння на земельній ділянці площею 0,0250 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:47:010:0018, суд виходив із того, що на підставі наданих документів, висновків експертизи та повідомлення експерта про неможливість проведення експертного дослідження за наданими документами, не можливо встановити, які саме будівельні матеріали були придбані ОСОБА_1 та на яку суму. Достовірних доказів в цій частині позивач ОСОБА_1 не надала ані суду, ані судовому експерту на його вимогу. Разом з тим, оскільки до матеріалів справи стороною ОСОБА_2 не надано жодного доказу, які б свідчили про те, які саме будівельні матеріали були використані при будівництві будинку та будівництві надвірних споруд, вольєрів та кліток в АДРЕСА_2 та були придбані саме ОСОБА_2 та на яку суму, суд має відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

При цьому, посилаючись на наявний в матеріалах справи звіт незалежної оцінки вартості 22 собак, що перебувають в багатопородному заводі/розпліднику «Агнія Гранде Вічі ЮА», що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виготовленому ПП «Трікод», згідно якого вартість об`єкта оцінки складає 175054,0 грн, в тому чисті на твердження ОСОБА_2 щодо здійснення продажу вказаних собак без його згоди, зважаючи на положення СК України, суд першої інстанції приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог в цій частині. Окрім наведеного, зважаючи на долучення до матеріалів справи відповідної розписки від 05.02.2014 року, складеної ОСОБА_2 , оскільки дійсність цієї розписки не оспорювалася ОСОБА_1 , суд також приходить до висновку про наявність підстав ля задоволення позовних вимог і в цій частині.

Апеляційний суд частково не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт посилається в першу чергу на порушення судом першої інстанції відповідних процесуальних норм та як наслідок розгляду справи по суті без участі ОСОБА_1 , в тому числі за відсутності належного повідомлення останньої про дату та час судового засідання. За наведених обставин, слід зазначити, що оскаржуване рішення суду було ухвалено 12.02.2021 року, за відсутності сторін по справі, зазначивши в свою чергу про неявку представника ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про дату та час судового розгляду, та неповідомлення причини такої неявки. Разом з тим, наявними матеріалами справи встановлено відсутність будь-яких відомостей щодо здійснення судом першої інстанції заходів, спрямованих на повідомлення представника ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи по суті, в тому числі й безпосередньо позивача за первісним позовом. Натомість матеріали справи містять лише відповідні довідки секретаря судового засідання про неявку сторін та не здійснення фіксування, а саме довідка від 04.02.2021 року про неявку сторін та в подальшому довідка від 12.02.2021 року, однак жодних відомостей щодо повідомлення учасників провадження щодо відкладення розгляду справи та призначення іншої дати судового засідання, матеріали справи в свою чергу не містять. Наведені встановлені обставини справи в свою чергу підтверджують доводи апелянта у відповідній частині щодо відсутності повідомлення особи про дату та час судового розгляду та відповідно у розумінні положень ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справ наявна відповідна довідка кінологічної спілки від 05.03.2015 року № 9097, на яку в свою чергу посилається суд першої інстанції, згідно якої з 2002 року по липень 2014 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані собаки у такій кількості: за ОСОБА_1 15 собак, за ОСОБА_2 одна собака, за двома особами 4 собаки (т. 2, а.с. 26). Також матеріалами справи встановлено, що оцінці підлягали саме зазначені у вказаній довідці від 05.03.2015 року собаки у відповідній кількості зареєстрованих. Проте, відомості щодо кількості зареєстрованих собак та їх перелік, які підлягали оцінці, є актуальним саме на зазначений у довідці кінологічної спілки від 05.03.2015 року № 9097 період, тобто до 2014 року. Будь-яка актуальна інформація на період проведення такої оцінки ( а саме 23.06.2016 року), на яку в свою чергу посилається суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутня. Натомість, в матеріалах наявна довідка голови правління ВГО «КСУ» Приморський» від 27.05.2016 року згідно якої завод/розплідник Agnia Grande Vici зупинено, завод/розплідник розформовано, деякі тварини померли, інших віддали (т. 2, а.с. 36). Зазначені обставини в свою чергу підтверджують доводи апелянта в частині передчасності врахування судом першої інстанції наданого звіту від 23.06.2016 року, в тому числі відповідної оцінки даного звіту. При цьому, матеріали справи в тому числі не містять відомостей, які б підтверджували дійсність посилання ОСОБА_2 щодо здійснення ОСОБА_1 продажу зазначених собак та відповідно отримання певного доходу від продажу, які в свою чергу було враховано судом першої інстанції без належного обґрунтування наявності зазначених останнім обставин.

Апелянтом в свою чергу також оскаржується судове рішення в частині задоволених позовних вимог щодо складеної 05.02.2014 року ОСОБА_2 розписки, у зв`язку із чим слід зазначити, що згідно змісту даної розписки, останній отримав в борг від ОСОБА_5 грошові кошти у розмір 5000,0 дол. США для придбання земельної ділянки під будівництво заводу/розплідника (т. 2, а.с. 11). Саме на наявність відповідної розписки, долученої ОСОБА_5 як на підставу для задоволення відповідних вимог міститься посилання в оскаржуваному рішенні суду. Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано відповідні положення ч. 4 ст. 65 СК України та відсутність у вказаній розписці буд-яких відомостей щодо отримання даних грошових коштів саме для забезпечення певних потреб сім`ї, зважаючи при цьому звернення ОСОБА_1 у квітні 2014 року із заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та наявність відповідного рішення суду від 12.06.2014 року по суті заявлених вимог щодо розірвання шлюбу, яким встановлено фактичне припинення шлюбних відносин. Відповідно, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про передчасність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , тому оскаржуване рішення у зазначеній частині згідно положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

Стосовно доводів апелянта в частині заявлених позовних вимог щодо поділу будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та інженерних мереж, які були використані сторонами при будівництві домоволодіння на земельній ділянці площею 0,0250 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:47:010:0018, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що відповідні наведені ОСОБА_1 обставини справи в цій частині вже були предметом дослідження під час розгляду справи по суті, за результатом дослідження яких було встановлено відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки за наявних матеріалів справи неможливо в повній мірі встановити кількість та вартість придбаних ОСОБА_1 будівельних матеріалів, зважаючи при цьому на висновок експерта № 15-П від 14.02.2019 року, яким в свою чергу встановлено здійснення заміни та виправлень у наданих на експертизу накладних (т. 3, а.с. 191-238) та відповідне повідомлення експертної установи № СЕ-2502-1091.19 про неможливість проведення експертизи по справі щодо визначення вартості та об`єму фактично витрачених будівельних матеріалів у зв`язку із несплатою ОСОБА_1 вартості проведення експертизи та ненадання необхідних додаткових матеріалів. Будь-яких інших доводів на спростування наведених висновків суду першої інстанції в цій частині, апелянтом надано не було.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

За положеннями ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2021 року із ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити в скасованій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішень

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складений 19 березня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк.