Номер провадження: 22-ц/813/1990/24
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської Ольги Василівни на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року про відмову в забезпеченні судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, постановлену під головуванням судді Бобуйка І.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 березня 2023 витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської О.В. копії договору купівлі-продажу земельної ділянки №1487 від 06.11.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також супровідних документів, що зберігаються у справі нотаріуса стосовно даного договору, а також витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської О.В. копії договору купівлі-продажу квартири №282 від 06.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також супровідних документів, що зберігаються у справі нотаріуса стосовно даного договору.

27 червня 2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В. подано до суду клопотання про забезпечення судових витрат, які пов`язані з наданням нею, на виконання ухвали суду від 09 березня 2023 року про витребування доказів, копій договору купівлі-продажу земельної ділянки №1487 від 06.11.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також супровідних документів, що зберігаються у справі нотаріуса стосовно даного договору, в якому просила у порядку забезпечення судових витрат, зобов`язати позивача, який заявив клопотання про витребування доказів, попередньо, у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду, внести на рахунок Малиновського районного суду м. Одеси суму судових витрат, пов`язаних із витребуванням доказів у розмірі 2400 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року клопотання приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської О.В. залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Запольська О.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, клопотання задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки суду про те, що приватний нотаріус не є учасником справи та не має жодних процесуальних прав заявляти клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, доводів і міркувань інших осіб у справ є незаконними та необґрунтованими.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання призначене на 27 лютого 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 111-118).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення нотаріуса Запольської О.В., її представника адвоката Саінчук А.О., адвоката Логовського В.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у задоволенні клопотання нотаріусу Запольської О.В. про забезпечення судових витрат у цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус не є учасником процесу, та надані нотаріусом послуги за надання витребуваних документів не передбачено процесуальним порядком, яким упорядковано інститут витребування доказів судом.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі - продажу недійсними.

Під час розгляду справи від ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кочман К.П.. надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 8-11).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.03.2023 року клопотання про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської О. В. копії договору купівлі-продажу земельної ділянки №1487 від 06.11.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також супровідних документів, що зберігаються у справі нотаріуса стосовно даного договору та копії договору купівлі-продажу квартири №282 від 06.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також супровідних документів, що зберігаються у справі нотаріуса стосовно даного договору (а.с. 17-19).

Приватним нотаріусом Запольською О.В. на адресу суду надіслано лист та рахунок від 19.04.2023 року про сплату для виконання ухвали суду.

В своєму листі нотаріус зазначає про те, що копії, які витребувані судом складають понад 60 сторінок, а також посилається на Закон України «Про судовий збір», в якому передбачено, що за виготовлення копій документів, долучених до справи, справляється плата у розмірі 0,003 прожиткових мінімуму для працездатних осіб за кожний аркуш копії.

З наданого нотаріусом розрахунку вбачається, що вартість за роботу з архівом нотаріуса, сканування та друк копії документів, використання друкарського приладдя та обладнання складає 1200 грн., з яких робота з архівом 400 грн., сканування документів 200 грн., роздруківка документів 600 грн. (а.с. 24.28).

При цьому нотаріусом зазначено, що копії витребуваних документів виготовлені та після оплати будуть надіслані поштою (а.с. 22-23).

Нотаріусом Запольською О.В. надано до суду клопотання про забезпечення судових витрат, шляхом зобов`язання позивача, який заявив клопотання про витребування доказів, попередньо внести у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду на рахунок Малиновського районного суду м. Одеси суму судових витрат, пов`язаних із витребування доказів у розмірі 2400 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів ; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1, 4 ст. 140 ЦПК України, передбачено, що особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. № 155),встановлені граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ пов`язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, які не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат» , нотаріус має право одержувати плату за надання додаткових послуг правового та технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, плату за вчинення інших дій, покладених на них відповідно до закону, а також за вчинення приватними нотаріусами нотаріальних дій.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 31 Закону України «Про нотаріат» , приватні нотаріуси за вчинення інших дій, покладених на них відповідно до закону, справляють плату, розмір якої визначається законодавством у відповідній сфері.

Оплата додаткових послуг правового характеру, що надаються приватними нотаріусами і не належать до вчинюваної нотаріальної дії, провадиться за домовленістю сторін.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що нормами процесуального права передбачені судові витрати, пов`язані з розглядом справи до яких належать витрати пов`язані з витребуванням доказів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 140 ЦПК України, саме особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу, а не учасник справи, як помилково вважав суд першої інстанції.

За наведених підстав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нотаріус Запольська О.В., не будучи учасником справи, відповідно до ст. 140 ЦПК України, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу.

Відповідно до п. 46 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , витрати, пов`язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними несе сторона, яка заявила про їх вчинення, а якщо клопотання заявлено обома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

Після закінчення розгляду справи такі витрати розподіляються судом на загальних підставах.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить висновку про те, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу, про відсутність підстав для задоволення клопотання поданого нотаріусом Запольською О.В., яка не є учасником справи, про вирішення питання про судові витрати, а тому суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення клопотання нотаріуса в порядку ст. 140 ч. 1 ЦПК України, з подальшим розподілом судових витрат при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської Ольги Василівни задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року про відмову в задоволені клопотання приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської Ольги Василівни скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 19 березня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова