Справа № 718/424/24
Провадження 2/718/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької під головування судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті матері за законом є дочки померлої - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказує на те, що ОСОБА_1 спадщину прийняла, і звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак 26.01.2024 їй надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як нею не подано державній нотаріальній конторі правовстановлюючого документу на будинок. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, оформити спадщину в нотаріальній конторі в поза судовому порядку не вдалося.

За таких обставин, з посиланням на норми закону, просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

У поданих письмових заявах відповідачі позов визнали та просили його задовольнити.

Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.02.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.02.2024, яке відкладалось на 03.04.2024.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.04.2024.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду скерувала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглядати справу без її участі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, у письмових заявах позовні вимоги визнали повністю.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2020, виданого виконавчим комітетом Борівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Борівці Кіцманського району Чернівецької області, про що складено актовий запис № 10.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.03.1974, батьками позивачки ОСОБА_5 записані ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Відповідно до Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_5 03.04.1993 уклала шлюб з ОСОБА_7 та взяла його прізвище.

З довідки № 41 від 27.05.2020, яка видана Борівецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, слідує, що ОСОБА_4 постійно проживала і була прописана в Борівці по АДРЕСА_1 з 1965 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями за законом є: дочки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки № 377 від 23.11.2023, виданої виконкомом Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, - згідно із записом у по господарській книзі № НОМЕР_3 , номер об`єкта обліку 0136-3, власником спадкового майна є померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до довідки-характеристики, виданої Кіцманським бюро технічної інвентаризації від 29.12.2023 № 356 та технічного паспорта на будинок, який виготовлений станом на 27.12.2023, встановлено, що житловий будинок побудований в 1977 році та складається з: житлового будинку літ. А-І загальною площею 57,60 кв.м., літньої кухні літ. Б, погребу літ. Пг/Б, сараїв літ. В,Г, гаража літ.Д, вбиральні літ. Г, колодязя № 1, огорожі № 2-4.

Згідно з висновком про вартість, дійсна вартість об`єкту оцінки будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , станом на 30.01.2024 становить 140 360,40 грн.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2024, виданою державним нотаріусом Кіцманської нотаріальної контори Беженар А.М., відмовлено спадкоємиці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що нею не подано нотаріусу правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, що підтверджують реєстрацію права власності на цей житловий будинок.

Відповідачка ОСОБА_2 від частини спадкового майна відмовилася, що підтверджується відповідною заяво, а частину прийняла та 29.12.2022 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідачка ОСОБА_3 відмовилася від спадкового майна, що підтверджується поданою державному нотаріусу 14.09.2020 заявою.

ОСОБА_1 , через свого представника, подала 26.01.2024 державному нотаріусу заву про прийняття спадщини.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, відповідно до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України).

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №2516/1356/12-ц, від 15 січня 2020 року у справі №200/9984/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі №140/871/16-ц, від 30 квітня 2020 року у справі №352/382/18, від 30 вересня 2020 року у справі №361/1953/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №234/17511/19.

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , вважається лише співвідповідач ОСОБА_2 , оскільки 08.09.2020 вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Інша дочка покійної спадкодавиці ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, про що 23.09.2020 подала письмову заяву. Отже, вона не є стороною правовідносин із спадкування після смерті ОСОБА_4 , тому є неналежними відповідачами у цій справі.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, суд зважає і на те, що відповідно до п.3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , побудований у 1977 році, а також наявність на цей будинок технічного паспорту, суд вважає за обґрунтоване визнати право власності в порядку спадкування на такий будинок, на який спадкодавець не отримав правовстановлюючі документи.

Прийняття в експлуатацію таких будівель на час побудови житлового будинку час не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно.

При цьому, позивач спадщину прийняв, оскільки у визначений ЦК України строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно в поза судовому порядку через відсутність правовстановлюючого документа на будівлі.

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що позивачка позбавлена можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на законі, та в сукупності з їх визнанням відповідачем, підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1258-1261, 1269 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок літ. А-І загальною площею 57,60 кв.м., літню кухню літ. Б, погріб літ. Пг/Б, сараї літ. В,Г, гараж літ.Д, вбиральню літ. Г, колодязь № 1, огорожу № 2-4, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Судове рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання с.Ставчани Чернівецького району Чернівецької області)

Суддя Василь Скорейко