Ухвала

15 травня 2024 року

м. Київ

справа № 350/488/16-ц

провадження № 61-6937ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року в складі колегії суддів: Мальцевої Є.Є., Луганської В. М, Баркова В. М., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рожнятівський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій просив скасувати обмеження у праві виїзду за межі України, встановлені ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 квітня 2016 року в справі №350/488/16-ц.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2024 року залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Долинський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, відмовлено.

У травні 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Оскарження ухвали щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачено пунктом 31-1 частини першої статті 353 ЦПК України.

ЦПК України не передбачено оскарження в касаційному порядку як ухвали суду першої інстанції щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, так і постанови суду апеляційної інстанції прийнятої за результатами перегляду зазначеної ухвали суду першої інстанції (див., зокрема, пункт 6 ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2022 року в справі № 754/11076/19 (провадження № 61-11567 ск 22)).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржена постанова Івано-Франківськогоапеляційного суду від 02 квітня 2024 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 398, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рожнятівський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков