Справа № 571/1468/23
Провадження № 2/571/23/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі судового засідання Гордійчук Т.О., за участю прокурора Мініча Д.Ф., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача-адвоката Осики Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом керівника Сарненської окружної прокуратури Калаура Олега Леонідовича, в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради, Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

в с т а н о в и в:

Керівник Сарненської місцевої прокуратури Калаура Олега Леонідовича, в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Рівненської міської ради звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 89301,83 гривень витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року у справі № 571/1539/21 визнано винуватим та засуджено ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 20.01.2022.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20 вересня 2020 року приблизно о 23 год. 19 хв., у темну пору доби, у порушення вимог підпунктів п. 11.3, п. 12.2, п. 12.4 та п. 19.1а) Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, не маючи реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи без мотошолома мотоциклом марки «Kinlon», червоного кольору, без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 , який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, рухаючись по вул. Шевченка в с. Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, зі сторони вул.Набережна с.Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Bird», синього кольору, без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_2 , хоча ОСОБА_1 мав технічну можливість цього уникнути. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Bird» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми скроневої, потиличної та тім`яної ділянок справа, перелому скроневої та тім`яної кісток справа з переходом основу, із ознаками «субдуральних нашарувань правої гемісфери головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, забоїв обох півкуль мозку», саден голови, кінцівок, обширної різано-рваної ділянки правого колінного суглобу рваної рани нижньої третини правої гомілки, перелому верхньої третини малогомілкової кістки зі зміщенням, різаної рани тильної поверхні правої стопи, синюшності та набряку пальців правої стопи, які, в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, своїми діями, що виразилось в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в ПІТ та у нейрохірургічному відділенні КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 21.09.2020 по 29.10.2020.

Згідно розрахунку за проведене лікування № 1-9/656 від 19.03.2021 витрати за 38 ліжко-днів перебування останнього у стаціонарі становлять 60887 грн. 90 коп.

З місцевого бюджету КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради здійснювалося фінансування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 інших витрат (комунальні, господарські і т.п.) в розмірі 2206,86 грн..

Окрім того, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради з 29.10.2020 по 25.12.2020. Витрати за 57 ліжко-днів перебування останнього у стаціонарі становлять 28413 грн. 93 коп..

В обґрунтування представництва інтересів держави в суді прокурор посилається на норми ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», згідно яких нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу, є підставою для здійснення такого представництва.

Невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Посилаючись на норми ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» ст.ст.1166,1206 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я, затверджений постановою КМ України №545 від 16.07.1993, просить:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 87094 грн. 97 коп., які зарахувати до Державного Бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Рівненської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 2206 грн. 86 коп., які зарахувати до місцевого бюджету.

Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подавав.

В судовому засіданні прокурор Рокитнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Мініч Д.Ф. позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ньому та просить задовольнити.

Представник Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився. 10.11.2023 до суду подано письмові пояснення. Згідно письмових пояснень зазначають про наявність підтверджених належними доказами фактів скоєння ДТП внаслідок дії відповідача, які завдали шкоди ОСОБА_2 , а також наявність обґрунтованих розрахунків комунальних закладів охорони здоров`я де потерпілий проходив лікування та встановлений нормами чинного законодавства обов`язок ОСОБА_1 відшкодувати витрати на лікування потерпілого, Рівненська міська рада вважає обставини викладені у позовній заяві обґрунтованими та вважають, що позовні вимоги керівника Сарненської окружної прокуратури підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилаючись на норми статей 1166, 1191, 1206 ЦК України, статтю 128 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», просили позовні вимоги керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Рівненської міської ради, треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, Комунальне підприємство «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити повністю. Розгляд справи здійснити без участі представника Рівненської міської ради.

Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, згідно клопотань представника ОСОБА_3 від 26.01.2024 та 19.03.2024, просили справу розглядати без участі представника Національної служби здоров`я України, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити їх.

Представники третіх осіб КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради та КП «Центральна міська лікарня» Ріаненської міської ради в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Осика Ю.П. позовні вимоги не визнали.

Представник відповідача вважає,що в даному випадку має місце підміни позивачів, які самі можуть подати позови про стягнення зазначених витрат. Крім того, долучені до позовної заяви розрахунки витрат на лікування є незрозумілими, тому вважав за доцільне викликати представників Рівненського обласного госпіталю ветеранів війни та Центральної міської лікарні для надання роз`яснень щодо таких розрахунків. Просив відмовити у задовленні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 20 вересня 2020 року приблизно о 23 год. 19 хв., у темну пору доби, у порушення вимог підпунктів п. 11.3, п. 12.2, п. 12.4 та п. 19.1а) Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, не маючи реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи без мотошолома мотоциклом марки «Кіпіоп», червоного кольору, без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 , який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, рухаючись по вул. Шевченка в с. Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, зі сторони вул. Набережна с. Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Bird», синього кольору, без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_2 , хоча ОСОБА_1 мав технічну можливість цього уникнути. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Bird» - ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми скроневої, потиличної та тім`яної ділянок справа, перелому скроневої та тім`яної кісток справа з переходом основу, із ознаками «субдуральних нашарувань правої гемісфери головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, забоїв обох півкуль мозку», саден голови, кінцівок, обширної різано-рваної ділянки правого колінного суглобу рваної рани нижньої третини правої гомілки, перелому верхньої третини малогомілкової кістки зі зміщенням, різаної рани тильної поверхні правої стопи, синюшності та набряку пальців правої стопи, які, в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року у справі № 571/1539/21 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказаний вирок набрав законної сили 20.01.2022 (а.с.13-14).

Внаслідок вчинення ОСОБА_1 злочину, потерпілий ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в ПІТ та у нейрохірургічному відділенні КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 21.09.2020 по 29.10.2020.

Згідно розрахунку за проведене лікування № 1-9/656 від 19.03.2021 витрати за 38 ліжко-днів перебування останнього у стаціонарі становлять 60887 грн. 90 коп. (а.с. 17).

Згідно з інформаціями КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради від 12.04.2023 №1-10/892 та 08.06.2023 №1-10/1345, фінансування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 здійснювалося з місцевого бюджету та за рахунок коштів Національної служби здоров`я України, лікарня не має можливості звернутися з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат за перебування на стаціонарному лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в розмірі 60887,90 грн. та просить Сарненську окружну прокуратуру бути представником інтересів закладу (а.с.60,71).

Відповідно до листа № вих.1-10/1870 від 16.08.2023 КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради ОСОБА_2 , 1980 р.н. перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні та палатах інтенсивної терапії з 21.09.2020 року по 29.10.2020 року, що складає 38 ліжко-днів. Фінансування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 з місцевого бюджету в сумі 2 206,86 грн та за рахунок коштів Національної служби здоров`я України в сумі 58 681,04 грн. Загальна сума 60 887,90 грн. (а.с.75).

Окрім того, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради з 29.10.2020 по 25.12.2020. Фінансування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 здійснювалося за рахунок медичної субвенції з Державного бюджету для місцевих бюджетів, госпіталем не вживалися жодні заходи з метою стягнення з ОСОБА_1 витрат за перебування на стаціонарному лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в розмірі 28413,93 грн. і не планується вжиття такого роду заходів у майбутньому, що підтверджується листом №823/0909/23 від 09.06.2023 (а.с.65).

Згідно розрахунку за проведене лікування КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради, лист № 145/09-09/21 від 24.02.2021 витрати за 57 ліжко-днів перебування останнього у стаціонарі становлять 28413 грн. 93 коп. (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч.3 цієї статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка- розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (п.п.1-4), згідно із статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Щодо тверджень представника відповідача-адвоката Осики Ю.П., що в даному випадку має місце підміна прокурором позивачів, які самі можуть подати позови про стягнення зазначених витрат, слід зазначити наступне.

Відповідно до стаття 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч.3, ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Конституційний Суд України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 визначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Згідно зі ст.18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Статтею 49 Конституції України визначено, що охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

На лист Сарненської окружної прокуратури від 11.07.2023 №53/2-1105вих-23 Національна служба здоров`я України не має можливості звернутися з позовною заявою про стягнення вказаних витрат, оскільки не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину (а.с.80-82).

На лист Сарненської окружної прокуратури від 24.03.2023 №53/2-454вих-23 Управління охорони здоров`я Рівненського міського виконавчого комітету повідомило, що КНП «Центральна міська лікарня» РМР не має можливості звернутися з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат за перебування на стаціонарному лікуванні потерпілого від кримінального правопорушення , оскільки не володіє інформацією та документами щодо визнання вини ОСОБА_1 .. Просять Сарненську окружну прокуратуру бути представником інтересів закладу (а.с.60).

Суд погоджується з позицією прокурора, що невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій та вважає, що прокурором обгрунтовані підстави звернення в межах його компетенції до суду на захист державних інтересів.

Враховуючи установлені обставини справи та правові норми, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений. При визначенні розміру судового збору суд враховує розмір ставки судового збору, визначеного на час подання позовної заяви та кількість заявлених вимог (2684,00*2=5368,00).

Керуючись ст.1206 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265,274 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Нацональної служби здоров`я України витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 87094 (вісімдесят сім тисяч дев`яносто чотири) гривні 97 копійок, які зарахувати до Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Рівненської міської ради витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 2206 (дві тисячі двісті шість) гривень 86 копійок, які зарахувати до місцевого бюджету на р/р UA0017527, одержувач ГУК у Рівн.обл/Рівнен.міс.тг/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Сарненська окружна прокуратура Рівненської області, юридична адареса: 34500, м.Сарни, вул.Демократична,32, Рівненської області, Код .

Позивач: Національна служба здоров`я України, юридична адреса: 04073, м.Київ, просп.Степана Бандери,19, .

Позивач: Рівненська міська рада, юридична адреса: 33000, м.Рівне, вул.Соборна,12 а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Комунальне підприємство «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради, юридична адреса: 35311, смт.Клевань, вул.Деражненська,39, Рівненського району Рівненської області, .

Третя особа: Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, юридична адреса: 33017, м.Рівне, вул.Миколи Карнаухова,25 А, .

Повне рішення складено 01.05.2024.

Суддя А.Ф.Комзюк