Єдиний унікальний номер №333/7659/21
Провадження №2/333/78/24
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила правок користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року позивач ОСОБА_1 в особі адвоката Ганчевої М.А. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання особи такою, що втратила правок користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За цією ж адресою зареєстрована і відповідач, але за даною адресою вона не проживає з 25.01.2018 року. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в квартирі немає.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17.02.2022 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 333/271/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

12.01.2024 року провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду.

Позивач до судового засідання не з?явився, від його представника ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі, в заяві представник вказала про те, що позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з?явилась, від її представника ОСОБА_4 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи клопотання тим, що вищезазначена квартира була придбана за час перебування у шлюбі сторін по справі у шлюбі. В свою чергу квартира була придбана 07 жовтня 2011 року, що підтверджується договором купівлі продажу квартири, який міститься в матеріалах справи.

25.09.2020 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2020 року по справі № 310/3883/20.

Рішенням Комунарського районного суду від 21.02.2023 № справи 333/271/22, позовну заяву про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 до ОСОБА_1 розглянуто та задоволено частково, здійснено поділ майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Отже за відповідачем визнано право власності на частину квартири, а тому позбавити її права користування житловим приміщення неможливо.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено:

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.10.2011 року за № 2515, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г.

За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Рішенням Комунарського районного суду від 21.02.2023 у справі № 333/271/22 позовну заяву про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 де ОСОБА_1 розглянуто та задоволено частково, а саме позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково.

Здійснено поділ майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тому відповідачу ОСОБА_2 , яка є співвласником квартири АДРЕСА_1 , належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном разом з іншими співвласниками.

У здійсненні свого права власності відповідач не може бути обмежена незалежно від того проживає вона у квартирі, співвласником якої є, чи ні.

Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_2 має правовий статус співвласника квартири, а не члена сім?ї власника. Тому вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з не проживанням у ньому понад один рік.

Враховуючи, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , вона не може бути визнана такою, що втратила право користування належним їй на праві спільної сумісної власності житлом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову

ОСОБА_1 зв?язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2024 року.

Суддя Ю.Р. Піх