Справа № 624/261/23
провадження № 2-п/624/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого у справі за позовом Кегичівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів

встановив:

Заочним рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 15 січня 2024 року задоволено позов Кегичівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кегичівської селищної ради Харківської області безпідставно збережені кошти у сумі 65917,67 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2684 гривні.

13.02.2024 від представника ОСОБА_1 , адвоката Лиска П.О. надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Заява обґрунтована таким, що причини неявки в судове засідання є поважними. Дії попереднього представника відповідача щодо подання заяв про відкладення розгляду справи є необґрунтованим затягуванням судового процесу, та вказують на те, що адвокат Антоненко І.М. зловживав своїми процесуальними правами всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта, оскільки неодноразово просив суд відкласти розгляд справи та не подав відзиву до суду, хоча адвокат не був позбавлений можливості надати до суду відзив та відповідні докази. Наразі відповідачем укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Лискою П.О. Відповідач бажає скористатися своїми правами та виконувати свої процесуальні обов`язки. У зв`язку з цим вважає, що вказані причини неявки в судове (судові) засідання є поважними. Відповідач вважає, що у суду були відсутні законні підстави для розгляду справи в порядку заочного розгляду та ухвалення відповідного заочного рішення, так як позивач в письмових заявах не зазначив про не заперечення ухвалення судом заочного рішення. Вважає, що суд лише припустив, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а отже судом допущено порушення процесуальної норми щодо ухвалення заочного рішення. Також відповідач наголошує на тому, що в даному випадку відповідач не з`явився в судове засідання з поважних причин, про що сповістив суд, а адвокат Антоненко І.М. зловживав своїми процесуальними правами всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта шляхом постійного відкладення розгляду справи. Щодо суті позову, то відповідач стверджує, що договір оренди землі з позивачем не можна вважати укладеним, оскільки його не було підписано особою, вказаною як орендар, а тому грошові кошти не підлягають стягненню. Зі змісту глави 15, ст. 120, ст. 125 ЗКУ та положень ст. 1212 ЦКУ випливає, що фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки. Проте відповідач заперечує, що користувалася земельною ділянкою. Зазначає, що була позбавлена можливості в повному обсязі скористатися своїми правами, що надані йому та гарантовані Конституцією, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, цивільним процесуальним законодавством, іншими нормативно-правовими актами та міжнародними документами через дії попереднього представника. Відповідач скористалася своїм законним правом на правову допомогу, проте не отримала таку допомогу належним чином. Зазначає, що під час нового судового розгляду будуть пред`явлені суду докази, що свідчать про безпідставність позовних вимог позивача, неможливості проведення стягнення, відсутності правових підстав для задоволення позову та на інші докази, які будуть наведені, коли суд надать змогу в повному обсязі реалізувати своє право на справедливий суд. Відповідач заперечує щодо суми стягнення начебто безпідставно збережених коштів. Так позивачем за 2020 рік, а саме період з 01 січня 2020 року по 15 квітня 2020 року, стягнуто з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі 4452,00 грн. З огляду на зазначене, сума орендної плати за 2020 рік за 1 (один) день складає 4452,00 грн / 106 днів = 42,00 грн. В свою чергу, із розрахунку, наданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що розмір орендної плати за день у 2020 році складає 60,97 грн. Така різниця у розмірі орендної плати відбулася за рахунок застосування позивачем при визначені суми стягнення розміру грошової оцінки землі за 2023 рік. Але, неодноразова судова практика чітко визначає, що розмір орендної плати залежить від грошової оцінки землі та встановленого уповноваженого органу відповідного коефіцієнту. З огляду на зазначене, позивач неправомірно застосував для розрахунку суми відшкодування розмір грошової оцінки земельної ділянки за 2023 рік, а суд не встановив правильність нарахованої суми позову.

Від позивача 23.02.2024 надійшли додаткові пояснення у справі. Так, щодо обставин, як на думку відповідача та його представника адвоката Лиски П.А., що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та не повідомлення їх суду, позивач зазначає, що представник відповідача ОСОБА_2 вказує на необґрунтоване затягування судового процесу з боку представника відповідача, зловживав своїми процесуальними правами всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта. При цьому, а ні текст заяви, а ні докази додані до неї, не містять скарги відповідача ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на дії адвоката Антоненка І.М. з приводу зловживання останнім своїми процесуальними правами, всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта, що суворо забороняється в силу вимог п.1 ч.2 ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Отже, ОСОБА_1 дії адвоката Антоненка І.М. за мовчазною згодою підтримувала. Таким чином, можна зробити висновок, що вказане твердження адвоката Лиски П.О. є ніщо більшим ніж припущенням, спрямованим на досягнення бажаного процесуального результату. Крім того, слід звернути увагу, що відповідач на протязі 9 місяців не був позбавлений права слідкувати за перебігом розгляду справи, користуватися своїми правами та виконувати свої процесуальні обов`язки, а також скористатися правничими послугами іншого представника. Щодо твердження представника відповідача про відсутність законних підстав для розгляду справи в порядку заочного розгляду та ухвалення відповідного заочного рішення, позивач зазначає, що адвокат Лиска П.О. зробив висновок, що оскільки позовна заява Кегичівської селищної ради та заяви по суті справи не містять заперечень щодо винесення судом заочного рішення то суд лише припустив, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Такий висновок представника відповідача ґрунтується на припущеннях та не відповідає дійсним матеріалам справи. Так, Кегичівською селищною радою не оскаржується заочне рішення суду, що прямо вказує на той факт, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Щодо посилання відповідача на докази, якими відповідач, як на його думку, обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, сторона відповідача вказує, що відповідач не користувалася земельної ділянки, договорів оренди землі не укладала, жодних обов`язків щодо сплати на неї не покладалось. Проте в даному випадку кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм передбачених статтями 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. За цими нормами навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею. Щодо застосування нормативної грошової оцінки землі за 2023 рік під час розрахунку безпідставно збережених коштів за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, позивач посилається на постанову Верховний Суд від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19 та від 07.07.2020 у справі № 922/3208/19 та вважає, що під час здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки відповідачем без належної на те правової підстави, діяв в межах діючого законодавства та з урахування усталеної судової практики.

Представник позивача у судове засіданні не з`явився, позивач у додаткових поясненнях заявив про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав, з підстав викладених у заяві, просив її задовольнити. Повідомив суд, що відповідач на протязі розгляду справи хворіла, тому не мала можливості скористатися своїми правами. Доказів цього не має, відповідач лікувалась вдома. При перегляді справи нададуть докази щодо площі земельної ділянки, що має значення при нарахуванні безпідставно збережених коштів.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач про розгляд справи була повідомлена належним чином. Судові засідання неодноразово відкладались за клопотаннями відповідача та її представника. Так 27.04.2023 відповідач надіслала заяву про відкладення судового засідання призначеного на 03.05.2023 у зв`язку з неможливістю прибути по особистим обставинам. 07.08.2023, 20.09.2023 та 16.10.2023 від представника відповідача адвоката Антоненка І.М. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 07.08.2023, на 20.09.2023 та на 16.10.2023 у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. 11.12.2023 від представника відповідача адвоката Антоненка І.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 11.12.2023 у зв`язку з лікарняним. Довідка на підтвердження цього суду не надана. 15.01.2024 від представника відповідача адвоката Антоненка І.М. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи призначеного на 15.01.2024 у зв`язку з зайнятістю в кримінальному провадженні справа №641/4296/23 у Ленінському районному суді м. Харкова.

Відповідач відзиву до суду не надала, своєї позиції щодо вирішення справи по суті не висловила.

За таких обставин, твердження відповідача про поважність причини неявки до суду є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. Поважні причини неявки відповідача в судове засідання відсутні. Твердження відповідача про ненадання її представником належної їй правової допомоги суд не приймає як аргумент, що впливає на висновок суду при ухваленні рішення щодо можливості розгляду справи без участі відповідача. Відповідач була обізнана, що справа протягом тривалого часу відкладалась та не вчинила жодних дій щодо контролю дій свого представника та несе наслідки власної бездіяльності.

Заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов: поважності причин неявки та наявності доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо подання відповідачем доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, то суд зазначає, що відповідачем нових доказів, в тому числі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, не надано. Сторона відповідача лише послалася на надання таких доказів після скасування заочного рішення, проте їх не надала та які саме це докази не зазначила. Посилання представника відповідача у судовому засіданні про надання доказів щодо площі земельної ділянки не конкретизовані, не зазначено, що вони спростовують та які саме це докази. Суд при вирішення справи встановив площу земельної ділянки на підставі наданих позивачем доказів, які є належними та допуститими, а тому відсутні підстави для висновку про зазначення відповідачем доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи відповідача щодо неправомірності заявленого позову є по суті незгодою з прийнятим судовим рішенням та є предметом апеляційного оскарження судового рішення.

Беручи до уваги, що сторона відповідача не зазначила поважні причин неявки та наявність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 287, 288, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого у справі за позовом Кегичівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.В. Богачова