Справа №2-2467/10
4-с/705/9/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Годік Л.С.

секретар судового засідання Бурлака А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані скаргу адвоката Кецкала Валерія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кецкало В.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на рішення державного виконавця про відмову в знятті арешту з майна боржника. У скарзі заявник посилається на те, що ОСОБА_2 являється боржником у виконавчому провадження № 56602142 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2467-2010, виданого Уманським міськрайонним судом 12 січня 2011 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору в сумі 455052 грн. 52 коп., а також судовий збір 1700 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ 120 грн. 00 коп., а всього 456872 грн. 52 коп.

Постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 26178462 від 15 квітня 2011 р. було накладено арешт на належний ОСОБА_4 житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржником ОСОБА_1 була погашена вся заборгованість перед банком за зазначеним вище кредитним договором, однак поза межами виконавчого провадження. Зазначене підтверджується документально - Довідкою про стан кредиту № 81-23/2/2346 від 10 січня 2024 р., згідно якої заборгованість за кредитним договором № 354411/9425/0337-7 від 10 вересня 2007 р., виданим АТ «Райффайзен Банк», - відсутня.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулась до Відділу ДВС у м. Умані Уманського району ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), де на примусовому виконанню перебуває виконавчий лист № 2-2467-2010, виданий Уманським міськрайонним судом 12 січня 2011 р., із заявою про скасування арешту на майно, який накладений Постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 26178462 від 15 квітня 2011р.

Однак, Листом від 15 лютого 2024 р. № 19225/268-34/2, який ОСОБА_1 отримала по пошті 26 лютого 2024 р., Відділ ДВС відмовив їй у скасуванні арешту на її майно. Підстава та, що, на думку ДВС, зняття арешту з майна боржника не є наслідком завершення виконавчого провадження.

Також з тексту цього Листа витікає, що сам виконавчий документ був повернутий стягувачу, а саме виконавче провадження завершено.

Вважають бездіяльність ДВС, пов`язану з відмовою у скасуванні арешту майна боржника ОСОБА_1 , неправомірною та просять зобов`язати Відділ ДВС скасувати арешт належного ОСОБА_1 зазначеного житлового будинку та земельної ділянки.

15.03.2024 від начальника Відділу ДВС у м. Умані Уманського району ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовського О.О. надійшов Відзив на скаргу в якому зазначає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 47 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом за редакцією №2677-VI від 04.11.2010. Наслідками завершення виконавчого провадження за п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна боржника. Спростовуючи твердження скаржника щодо бездіяльності державного виконавця Відділ повідомляє, що згідно бази даних ЄДРВП та АСВП, виконавчий документ № 2-2467 виданий 12.01.2011 року Уманським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 456872,52 грн. на користь ПАТ «Райффайзен БанкАваль» перебував на примусовому виконанні з 15.04.2011 по 29.12.2012 у відповідному на той час відділу ДВС. Постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 26178462 від 15.04.2011 року на виконання виконавчого листа № 2-2467, що видав Уманський міськрайонний суд 12.01.2011 на житловий будинок та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві особистої власності ОСОБА_3 було накладено арешт та внесено відомості до ДРР на НМ. Виконавче провадження 29.12.2012 року було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання. Відділом ДВС було здійснено моніторинг бази даних ЄДРВП та АСВП, за результатами моніторингу виявлено, що у відділі державної виконавчої служби міста Умань в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебувало чотири виконавчих провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2467 виданого Уманським міськрайонним судом 12.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 456872,52 грн. на користь ПАТ «Райффайзен БанкАваль», «Стан ВП» - завершено, «Стан ВД» - повернуто стягувачу. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» є:.... надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. Стягувач не надав офіційного підтвердження сплати боргу за виконавчим листом № 2-2467 виданого Уманським міськрайонним судом 12.01.2011 року, кошти на рахунок відділу ДВС (сплата виконавчого збору та витрат) не надходили. Станом на час звернення заявника ОСОБА_1 до відділу ДВС, зазначене виконавче провадження на виконанні у відділі не перебуває. Завершене виконавче провадження в 2013 році було здано до архіву. За терміном зберігання архівних виконавчих проваджень, виконавче провадження ВП № 26178462 знищене. Щодо вимоги скаржника про зобов`язання відділу ДВС скасувати арешт на зазначений житловий будинок та земельну ділянку, що належать ОСОБА_4 вказує, що дана вимога порушує всі норми чинного законодавства, оскільки арешт з майна мав бути знятий приватним виконавцем Недоступ Дмитром в межах виконавчого провадження № 56602142 від час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження» в 2021 році. Просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, довірила свої інтереси в суді представляти адвокату Кецкалу В.В.

В судове засіданя адвокат Кецкало В.В. не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутність, скаргу підтримує та просить її задоволити. .

Державний виконавець Рибак Л.В. подала до суду заяву в якій просила розгляд скарги провести у її відсутність та вказала, що підтримує відзив на скаргу.

Вислухавши пояснення учасників розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов таких висновків.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється боржником у виконавчому провадження № 56602142 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2467-2010, виданого Уманським міськрайонним судом 12 січня 2011 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору в сумі 455052 грн. 52 коп., а також судовий збір 1700 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ 120 грн. 00 коп., а всього 456872 грн. 52 коп.

Постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 26178462 від 15 квітня 2011 р. було накладено арешт на належний ОСОБА_4 житловий будинок та земельну ділянку, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття накладеного арешту на її нерухоме майно, однак відповідно до листа начальника відділу у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника, у зв`язку з відсутністю даних щодо погашення боргу в повному обсязі.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 26178462 від 15.04.2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-2467, що видав Уманський міськрайонний суд 12.01.2011 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 456872,52 грн. 29.12.2012 повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 2013 року), виконавче провадження завершено.

Державний виконавець не надала суду доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, а листом № 19225/26.8-34/2 від 15.02.2024 року начальник відділу повідомив про те, що виконавче провадження відносно ОСОБА_3 завершені відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Одночасно у листі вказано, що у відділі ДВС відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника, у зв`язку з відсутністю даних щодо погашення боргів ОСОБА_3 в повному обсязі.

При цьому, судом встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується довідкою директора Департаменту операційного сервісу АТ «Райффайзен Банк», в якій вказано, що заборгованість ОСОБА_4 по кредитному договору № 354411/9425/0337-7 від 10.09.2007 - відсутня.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист приватного виконавця Недоступа Д.М. від 24.01.2024 № 1732 в якому зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. у період з 13.06.2018 по 10.03.2021 перебувало виконавче провадження № 56602142, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2467-2010, виданого 12.01.2011 Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору у сумі 455 052, 52 грн., а також судовий збір 1700,00 та витрати на ітз. 120,00 грн., а всього 456 872,52 грн. В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження стягнуто основну винагороду приватного виконавця.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на 2013 рік, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція станом на 2013 рік) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, відповідно до зазначеної статті та Інструкції №512/5 Відділ державної виконавчої служби при поверненні виконавчого документа стягувачу повинен був скасувати арешт з майна боржника, проте державним виконавцем вказані дії не були здійснені у вищевказаних виконавчих провадженнях.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що незняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документу стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і тому скарга адвоката Кецкала Валерія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця про відмову в знятті арешту з майна боржника підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката Кецкала Валерія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця задоволити.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт належного ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладний в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2467-2010, виданого Уманським міськрайонним судом 12 січня 2011 р.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.С. Годік