ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4605/24 Справа № 202/4391/16-ц Головуючий у першій інстанції: Слюсар Л. П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2024 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкен»,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, посилаючись на те, що 28 січня 2024 року він не зміг зняти кошти з Monobank за банківським рахунком «Стандартний» №90.30. від 27.01.2023 року строк якого закінчився 28.01.2024 року. Як йому повідомили в Monobank, на рахунок депозиту №90.30. діє обмеження виконавчої служби, проте не зважаючи на те, що обмеження на 4514,62 грн. так як вказано у застосунку Monobank «Усі залишки понад цю суму можна використовувати у звичайному режимі» банк не зміг повернути скаржнику кошти за депозитом. Вважає це перевищенням повноважень державної виконавчої служби так як окрім обмеження по депозиту Monobank, на його карточці Приватбанку на яку він отримує пенсію, також накладено обмеження. Вказав, що в провадженні Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №68365990 відкрите на підставі виконавчого листа №202/4391/16-ц виданий 28.12.2021 щодо стягнення з нього ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алкен» судові витрати у розмірі 3831,47 грн., а саме стягується судовий збір сплачений апелянтом. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Індустріального відділу ВДВС з проханням звернутися до суду за роз`ясненням судового рішення та з`ясувати як стягувати судовий збір з особи, яка звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю внаслідок війни, тому він змушений звернутися до суду з даною скаргою. Тому, скаржник просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти сума яких перевищує суму стягнення; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №68365990 про стягнення судових витрат у розмірі 3831,47 грн так як сума судових витрат містить у собі виключно судовий збір сплачений відповідачем у справі №202/4391/16-ц, за розгляд справи у апеляційному суді.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкен», боржник ОСОБА_1 , на дії державного виконавця - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та визнати протиправним дії виконавчої служби.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного документа в електронні кабінети. Від Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представників.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого суду, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 06 червня 2017 року по цивільній справі №202/4391/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькен» Республіка Польща про стягнення заробітної плати, інфляційних втрат та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькен» Республіка Польща (NIP, рег. №430976165) на користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 253800 грн. (Двісті п`ятдесят три тисячі вісімсот гривень) (еквівалент 36000 злотих) з утриманням з вказаної суми при виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів та зборів; в іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькен» Республіка Польща на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 1631 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алькен» Республіка Польща на користь держави судовий збір в розмірі 2554 грн. 31 коп.; стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Алкен» задоволено. Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкен» Республіка Польща про стягнення заробітної плати, інфляційних втрат та моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкен» судові витрати у розмірі 3831,47 грн. Вказана вище постанова набрала законної сили 18.11.2021 року.

Ухвалами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року та від 26 травня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в справі №202/4391/16-ц.

28 грудня 2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист по вказаній справі.

26 січня 2022 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №68365990 за виконавчим листом №202/4391/16-ц, виданим Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 28.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛКЕН» судові витрати у розмірі 3831,47 грн.

26 січня 2022 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 4514,62 грн (а.с. 20).

Згідно листа Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №7592 від 15.02.2022, старшим державним виконавцем відділу у постанові про звернення стягнення на кошти боржника було вказано про необхідність накладення арешту на кошти в сумі 4514,62 грн, коштами, які перевищують вказану суму ОСОБА_1 має можливість користуватись безперешкодно (а.с. 23).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради 19.02.2019 року, ОСОБА_1 має інвалідність 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни; посвідчення безтермінове (а.с. 26).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі №6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно і ч.ч. 1, 2 ст. 12 «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частинами 1, 2 статті 56 «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з ч. 3 ст. 56 «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст. 68 вказаного вище Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм ЗУ «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що законом передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України №1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, на виконанні у Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №68365990, відкрите 26.01.2022 року на підставі виконавчого листа №202/4391/16-ц, виданого 28.12.2021 року, щодо виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2021 року у справі №202/4391/16-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алкен» судових витрат у розмірі 3831,47 грн.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження №68365990 державним виконавцем 26.01.2022 року накладено арешт на грошові кошти скаржника, наявні на його банківських рахунках на суму 4514,62 грн, з яких: 3831,47 грн - основна сума заборгованості по виконавчому листу (судові витрати); 383,15 грн - виконавчий збір; 300,00 грн - витрати на організацію та проведення виконавчих дій.

Більше того, як встановлено вище, в постанові державного виконавця від 26.01.2022 року про накладення арешту на кошти боржника вказано виключення для коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а.с. 20).

Матеріали справи №202/4391/16, не містять повідомлення від банківської установи про цільове призначення рахунку боржника, банківською установою не повернуто постанову державного виконавця про арешт зазначеного рахунку без виконання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши наявність судового рішення №202/4391/16-ц, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алкен» судових витрат у розмірі 3831,47 грн.; враховуючи, що державним виконавцем накладено арешт на кошти скаржника у межах суми 4514,62 грн, обмежень на кошти поза вказаною сумою державним виконавцем винесено не було,- колегія дійшла висновку про правомірність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №68365990 та накладення арешту на грошові кошти скаржника у межах суми стягнення.

Вимоги скарги щодо визнання неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №68365990 про стягнення судових витрат у розмірі 3831,47 грн зводяться фактично до непогодження із постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в іншій справі №202/4391/16-ц, яке набрало законної сили, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Алкен» судових витрат у розмірі 3831,47 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та правомірно відкрив виконавче провадження №68365990 по виконанню виконавчого листа №202/4391/16 від 28.12.2021 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛКЕН» судових витрат в сумі 3831,47 грн., а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №68365990 відсутні.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , скаржник не скористався своїм правом, передбаченим частинами 3, 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», на звернення із заявою до виконавчої служби про зняття арешту з наданням документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та письмової відмови від виконавчої служби не отримував.

Щодо вимоги апеляційної скарги про роз`яснення державному виконавцю Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)як має стягуватись судовий збір з особи яка звільнена від сплати судового збору, колегія зазначає наступне.

Частиною першою статті 271 ЦПК України встановлено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Індустріальний ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)не звертався до суду за роз`ясненням резолютивної частини рішення та/або змісту виконавчого документу через відсутність необхідності у роз`ясненні.

Це є правом державного виконавця, а не його обов`язком, відповідно до положень статті 271 ЦПК України.

Скаржник також не позбавлений можливості на звернення самостійно до суду із заявою про роз`яснення судового рішення - постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова