Справа № 561/183/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Расевич Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані спадкодавцем за життя пенсійні виплати за період з 11 лютого 2022 року до 28 лютого 2023 року в розмірі 156433 грн. 14 коп. та просила стягнути на її користь вказані кошти.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що її матір ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року у справі № 460/34439/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 11.02.2022 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 11.02.2022 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 460/34439/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання зазначеного судового рішення щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 , починаючи з 11.02.2022 року, доплати до пенсії, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік та зобов`язано вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Вказує, що відповідно до ст. 1227 ЦК України до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті її матері ОСОБА_2 , входить сума невиплаченої їй відповідачем за життя пенсії відповідно до рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року у справі № 460/34439/22 в сумі 142901 грн. 80 коп.

Заповіт спадкодавцем не вчинявся. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на невиплачені спадкодавцю ОСОБА_2 пенсійні кошти за лютий 2023 року в сумі 7802 грн. 20 коп., свідоцтво про право на спадщину на невиплачені пенсійні кошти, нараховані за вказаними судовими рішеннями, нотаріусом їй не видано у зв`язку з відсутністю інформації ГУПФУ в Рівненській області про суму, нарахованих та невиплачених коштів.

Із листа відповідача вбачається, що за період з 11.02.2022 року по 28.02.2023 року ОСОБА_2 нараховано доплату до пенсії в сумі 142901 грн. 80 коп.

З розрахунку, наведеного позивачем вбачається, що сума невиплачених коштів має становити 156433 грн. 14 коп.

Покликаючись на положення ч. 1 ст. 392, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, просила позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. У поданому відзиві на позовну заяву у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку з тим, що вказаний спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки він виник між позивачем та суб`єктом владних повноважень щодо нарахованих, але недоотриманих виплат за судовим рішенням. Просив провадження у справі закрити. Крім того, вказав, що позивач відповідно до ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження має право ініціювати питання про її заміну правонаступником.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.02.2023 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року у справі № 460/34439/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 11.02.2022 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 460/34439/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання зазначеного судового рішення щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 , починаючи з 11.02.2022 року, доплати до пенсії, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік та зобов`язано вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Із відповіді ГУПФУ в Рівненській області від 12.12.2023 року, розпорядження про перерахунок пенсії вбачається, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 нараховано, але не виплачено доплату до пенсії за період з 11.02.2022 року до 28.02.2023 року в сумі 142901 грн. 80 коп.

З листа відповідача від 23.12.2022 р. № 1700-0202-8/69014 вбачається, що, починаючи з 01.01.2023 р. пенсія ОСОБА_2 виплачувалася з розрахунку двох прожиткових мінімумів, а не мінімальних заробітних плат, як це визначено судовим рішенням.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1220 ЦК України вказує на те, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 , входять нараховані та невиплачені їй за життя пенсійні виплати відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року та окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у цій же справі.

Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 05 січня 2024 року № 295/4158/23 (провадження №61-18022св23), в якій зазначено, що у статті 1227 ЦК встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).

Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).

Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20)).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

У цій же постанові Верховним Судом зазначено, що при визначенні розміру заборгованості відповідача, суди зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Суд погоджується з розрахунком невиплаченої пенсії спадкодавцю ОСОБА_2 за період з 11.02.2022 по 28.02.2023 року, наведеним позивачем, згідно якого заборгованість по вказаним виплатам становить 156433 грн. 14 коп.

При цьому суд виходить з наступного, розмір невиплаченої доплати до пенсії за період з 11.02.2022 по 28.02.2022 р., тобто за 18 днів, виходячи із розміру манімальної заробітної плати згідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" (2 х 6500 (мінімальна заробітна плата) : 28 днів х 18 днів = 8357,14 грн.;

з 01.03.2022 р. до 30.09.2022 р. - 91000 грн. (2 х 6500 х 7 місяців);

з 01.10.2022 до 31.12.2022 р. - 40200 (2 х 6700 х 3 місяці) ;

з 01.01.2023 до 28.02.2023 - 16876 ( 2 х 6700 х 2 місяці - 2 х 2481 грн. х 2 місяці ( розмір виплаченої відповідачем доплати до пенсії в січні-лютому 2023 р., з розрахунку двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2022 р., згідно листа відповідача від 23.12.2022 р. № 1700-0202-8/69014).

Такий розрахунок відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із повідомлення приватного нотаріуса Перуніної І.П. Вараського районного нотаріального округу Рівненської області від 07.02.2024 р. № 29/02-14, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.06.2023 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2023 р. вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріальної контори 12.06.2023 року звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_1 (позивач у справі), заведено спадкову справу за № 34/2023, заповіт спадкодавцем не вчинявся, на ім`я позивача 19.09.2023 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складається з невиплачених пенсійних коштів за лютий 2023 року в сумі 7802 грн. 20 коп.

Таким чином встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , однак свідоцтва про право на спадщину за законом на невиплачені спадкодавцю за життя пенсійні кошти, нараховані відповідно до судового рішення, отримати не має можливості, оскільки відповідачем на запит нотаріуса не було надано інформації щодо суми нарахованих коштів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набула право власності в порядку спадкування за законом на недоотримані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 пенсійні виплати в сумі 156433 грн. 14 коп., однак це право не визнається іншими особами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1564 грн. 33 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1227, 1261, ст. 1268, ст. 1269 ЦК України, ст. 10 - 13, 19, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотримані за життя спадкодавцем пенсійні виплати за період з 11 лютого 2022 року до 28 лютого 2023 року в розмірі 156433 (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста тридцять три) грн. 14 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області на користь ОСОБА_1 недоотримані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 пенсійні виплати за період з 11 лютого 2022 року до 28 лютого 2023 року в розмірі 156433 (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста тридцять три) грн. 14 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 1564 (одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири) грн. 33 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненської області, місцезнаходження вул. Олександра Борисенка,7, м. Рівне, .

Повний текст рішення складено 19 березня 2024 року.

Суддя: Р. М. Снітчук