Провадження № 2-п/466/17/24
У Х В А Л А

18 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

за участю секретаря с/з Колодій Я.П.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Куспись Євгенія Адамовича , в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1 298 050 (один мільйон двісті дев`яносто вісім тисяч п`ятдесят) грн., з яких: 1 232 700,00 грн. - сума основної заборгованості за Договором позики; 36 981,00 грн. - сума втрат від інфляції; 28 369,00 грн. - 3% річних від суми позики, а також судовий збір в розмірі 12 980 ( дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят ) грн.

21.02.2024 адвокат Куспись Є.А., в інтересах відповідачки ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та скасування такого. Заяву мотивує тим, що відповідачкою була проведена часткова оплата заборгованості, фактично сума боргу складає 498 200 грн. Крім того, сторони готували cпільну заяву про затвердження мирової угоди. На стадії судового розгляду, 07.02.24р. відповідачка уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Куспись Є.А., який звертався в суд із заявою про вступ у справу як представника та про відкладення розгляду справи на іншу визначену судом дату. Проте, дана заява поступила до суду вже після ухвалення заочного рішення. У зв`язку з цим вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду.

В судовому засіданні представник відповідачки, адвокат Куспись Є.А., підтримав заяву про скасування заочного рішення, зіславшись на викладені в ній обставини та факти.

Позивач в судове засідання не з`явився. Від його представника, адвоката Спиридонова О.В., 13.03.24р. на адресу суду надійшли письмові пояснення , в яких останній просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення за безпідставністю. Зазначив, що підставами скасування заочного рішення є, зокрема, наявність істотних доказів, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування доводів позивача, а за відсутності зазначених обставин, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1 298 050 (один мільйон двісті дев`яносто вісім тисяч п`ятдесят) грн., з яких: 1 232 700,00 грн. - сума основної заборгованості за Договором позики; 36 981,00 грн. - сума втрат від інфляції; 28 369,00 грн. - 3% річних від суми позики, а також судовий збір в розмірі 12 980 ( дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят ) грн.

У відповідності з ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення адвокат Куспись Є.А.. зазначає, що на стадії судового розгляду між сторонами тривали переговори щодо можливості укладення мирової угоди. Відповідачкою була проведена часткова оплата заборгованості за договором позики, залишкова сума боргу у розмірі 498 200,00 грн. не погашена за відсутності такої можливості. Крім того адвокат Куспись Є.А. звертався в суд із заявою про вступ у справу в якості представника відповідачки та про відкладення розгляду справи , однак заява була отримана судом уже після ухвалення заочного рішення. У зв`язку з цим, вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим , представником відповідачки не наведено будь-яких доказів, які-б достовірно та в достатній мірі доводили би обставини проведення відповідачем, до ухвалення заочного рішення у справі, часткової оплати в рахунок погашення заборгованості за договором позики до суми, в розмірі 498 200,00 грн., а також проведення переговорів щодо укладення мирової угоди.

Із матеріалів справи вбачається, що судом вживались всі можливі заходи для належного повідомлення відповідачки про розгляд справи та судом у справі було ухвалено заочне рішення про часткове задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які знаходились в матеріалах справи.

Так, ухвалою судді від 06.12.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд по суті призначено на 11.01.2024р. Копія ухвали скерована сторонам по справі цього ж дня. Відповідачка ОСОБА_2 отримала копію ухвали із повідомленням про дату і місце розгляду справи 15.12.23р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28). В судове засідання 11.01.24р. відповідачка не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим розгляд відкладено до 07.02.24р., про що відповідачку було повторно повідомлено. Як вбачається із рекомендованого повідомлення (а.с. 35), адресат відсутній за вказаною адресою.

Отже, враховуючи, що відповідачка, будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду цивільної справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомляла, сторона позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, судом було з`ясовано фактичні обставини справи, після чого ухвалено заочне рішення. Після завершення судового засідання, на електронну адресу суду надійшла заява від захисника відповідачки, який просив відкласти розгляд справи.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі («Рябих проти Росії», № 52854/99, п. 52).

Таким чином, виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в Позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Інші наведені заявником у заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення та не є такими, які б не були враховані і досліджені судом при розгляді справи по суті раніше.

Оскільки, адвокат відповідачки не вмотивував усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення, в судові засідання відповідачка не з"являлась без поважних причин, а тому у заяві про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 284, ч.9 ст.268, 288, 289 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Куспись Євгенія Адамовича, в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, він має можливість оскаржити рішення до Львівського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати виготовлення повного тексту ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 20 березня 2024 року .

Суддя: І. Є. Зима