ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/351/22 Номер провадження 22-ц/814/1162/24Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Одринської Т. В.

суддів: Абрамова П.С., Панченка О.О.,

за участю секретаря: Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Нестеренко Наталії Миколаївни

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив встановити факт родинних відносин, а саме: те, що позивач є двоюрідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р ОСОБА_4 , а також про визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний брат ОСОБА_4 , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житлова квартира АДРЕСА_1 .

Позивач подав заяву про прийняття спадщини після його смерті. Також, заяви про прийняття спадщини подали відповідачі.

Постановою державного нотаріусу Козельщинської державної нотаріальної контори від 25.11.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що спадкодавець ОСОБА_4 є його двоюрідним братом.

Встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку неможливо, оскільки документи, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що спадкодавець є його двоюрідним братом збереглися частково. Також, позивач вказує, що на час звернення до суду у нього відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на вищезазначену квартиру.

В серпні 2022 року представник ОСОБА_3 - адвокат Нестеренко Н.М. подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просила визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що 28.04.2021 ОСОБА_3 - позивач за зустрічним позовом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної кнтори. Заяви про прийняття спадщини подали також інші спадкоємці - відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Родинні відносини між ОСОБА_3 та померлим спадкодавцем ОСОБА_4 документально підтверджені та були надані нотаріусу при подачі заяви про прийняття спадщини. Наявні документи в спадковій справі підтверджують те, що померлий спадкодавець є двоюрідним дядьком ОСОБА_3

Вказувала, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 підтримував з родиною ОСОБА_5 тісні сімейні відносини, зокрема з її мамою ОСОБА_6 , яка в свою чергу являється останньому двоюрідною сестрою. Спадкодавець за життя часто гостював у сім`ї ОСОБА_5 . Після смерті матері спадкодавця, останньому матеріально допомагали. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 немає кровної спорідненості з померлим спадкодавцем, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження кровно-родинних відносин.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задоволено у повному обсязі.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за законом право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 06 листопада 2023 року виправлено описку, допущену в рішенні Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.10.2023, а саме: замість помилково вказаного « ОСОБА_7 » вірно зазначено « ОСОБА_1 »

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 належними доказами довів, що є двоюрідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , тому він є спадкоємцем майна померлого спадкодавця.

В задоволенні позову ОСОБА_3 судом першої інстанції відмовлено, оскільки ОСОБА_1 є родичем померлого спадкодавця ближчого ступеня спорідненості ніж ОСОБА_3 .

З вказаним судовим рішенням не погодилася ОСОБА_3 , в інтересах якої апеляційну скаргу подав її прежставник адвокат Нестеренко Н.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за недоведеністю, зустрічний позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач надає суперечливі дані про дату та місце народження свого батька. Відомості, які містяться в погосподарській книзі та копії актового запису про народження № 38 від 06 листопада 1936 року, щодо ім`я, прізвища та дати народження теж різняться.

Вказує, що погосподарська книга не є доказом родинних відносин, так як з копії актового запису про укладення шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначено, що ОСОБА_8 загинув у листопаді 1943 року на фронті в роки ВВ війни. Крім того, на сайті «Пам`ять народу» міститься інформація про зниклого безвісти в роки Великої Вітчизняної війни, ОСОБА_8 .

Вважає, що наявні у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_10 , батько ОСОБА_4 , не був сином ОСОБА_8 .

Вказує, що з метою встановлення істини у справі, представник ОСОБА_3 адвокат Нестеренко Н.М. в суді першої інстанції подала клопотання про призначення посмертної судово молекулярно-генетичної експертизи. Проте, ОСОБА_1 здати біологічний матеріал для проведення посмертної судово-молекулярної експертизи, категорично відмовився.

Вказаним обставинам суд першої інстанції взагалі не надав оцінки.

Звертає увагу суду про те, що свідки у даній справі за сторони ОСОБА_1 , плуталися у своїх показннях та неодноразово змінювали їх, у тому числі ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу подав ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення бе змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, так як вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були двоюрідними братами, а їхні батьки, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , були рідними братами і мали спільного батька, ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (т.1 а.с. 10, 11). Після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину (т. 2 а.с. 9)

Протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до державного нотаріуса звернулися: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т. 2 а.с.12, 27, 32).

У заяві про прийняття спадщини ОСОБА_1 , вказав, що він є двоюрідним братом померлого ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіним О.О. 25.11.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин (т. 2 а.с.52).

У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 , посилався на те, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відсутні документи, які підтверджують такі відносини.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції вважав доведеним факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є двоюрідними братами. Такий висновок суд зробив виходячи з досліджуваних судом архівних довідок № 04-16/694 від 12.10.2022 та № 04-16/806 від 10.11.2022.

Колегія суддів погодитися з таким висновком суду не може, виходячи з наступного.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); сімейних відносин; відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини).

З`ясування судом фактичних обставин справи здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності заздалегідь встановленої сили доказів та оцінки кожного доказу окремо в їх сукупності і взаємозв`язку в цілому.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорії стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».

Достовірність як змістова характеристика доказу свідчить про можливість на підставі такого доказу встановити дійсні обставини справи.

Допустимість доказів характеризується як дотриманням порядку збирання, подання та дослідження таких доказів, так і обов`язковістю підтвердження певних обставин справи визначеними законом засобами доказування.

Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є очевидною, сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу.

Верховний Суд в свої постановах неодноразово наголошував, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування.

Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Колегія суддів вважає, що надані ОСОБА_1 докази на підтвердження факту родинних відносин з померлим ОСОБА_4 не є достатніми та в сукупності не підтверджують того, що померлий ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були двоюрідними братами.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 на підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем вказав, що його батько ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Ковдиші Козельщинського р-ну в сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_10 , - батько спадкодавця. На підтвердження вказаного факту позивачем надано копію Виписки з погосподарської книги за 1944-1946 р.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 14)

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 50-51).

З наданої ОСОБА_1 , копії погосподарської книги за 1944-1946, вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_16 , 1919 р.н. входили: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_11 син, ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_10 . син, ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , 1927 р.н. (т. 1 а.с. 24),

З копії актового запису про народження № 38 від 06.11.1936 р. вбачається що ОСОБА_18 , народився ІНФОРМАЦІЯ_12 батьками якого є ОСОБА_12 та ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 207)

Той факт, що ОСОБА_18 , який згідно актового запису № 38 від 09.11.1936 року, народився ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_11 . син, що народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , як зазначено у Виписці з погосподарської книги Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за 1944-1946 роки - це одна й та ж особа, є припущенням.

З наданих ОСОБА_1 актових записів та архівних довідок виданих Державним архівом № 04-16/694 від 12.10.2022 та № 04-16806 від 10.11.2022 не можливо встановити, що Горбан Володімер, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується записом акта про народження № 25 від 27 вересня 1940 року, та ОСОБА_10 син, що народився ІНФОРМАЦІЯ_14 , як зазначено у Виписці з погосподарської книги Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за 1944-1946 роки - це одна й та ж особа, яка є батьком ОСОБА_4 .

Крім того, з наданих позивачем доказів не можливо достовірно встановити, що ОСОБА_12 (акт про народження № 38 від 9 листопада 1936 ОСОБА_20 ), та ОСОБА_12 (акт про народження № 25 від 27 вересня 1940 року Горбана Володімера), та ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_15 як зазначено в акті про укладення шлюбу N? 20-В-64 від 14.05. 1985 р.), та ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_16 (згідно Виписки з погосподарської книги Пісківської сільської ради Козельщинського район за 1944-1946р.) це одна й таж особа.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків мають суб`єктивний характер, що не підтверджені об`єктивними доказами, та достовірно не підтвердили факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З досліджених матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що з метою усунення розбіжностей та встановлення дійсних обставин у даній справі, представник ОСОБА_3 адвокат Нестеренко Н.М., подала до суду клопотання про призначення посмертної судово молекулярно-генетичної експертизи, яку проведено не було, оскільки ОСОБА_1 відмовився здавати біологічний матеріал.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження N? 61-14438св18) зазначено, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об?єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Колегія суддів звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

З наданих позивачем доказів не можливо достовірно встанови, що ОСОБА_8 , був батьком ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . ОСОБА_1 не надав належних та достовірних доказів, які б у їх сукупності вказували на факт кровної спорідненості ОСОБА_1 зі спадкодавцем. Надані останнім копії актових записів та виписка з домової книги, містять розбіжності, що позбавляє суд можливості встановити факт родинних відносин.

Таким чином, належних, допустимих та достатніх доказів, в розумінні ст. 70 -81 ЦПК України, на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 , не надав.

Враховуючи вище зазначене, доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , є обгрунтованими, у зв`язку з чим, в цій частині апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

Колегія суддів, вважає, що підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом немає з наступних підстав.

Оформлення спадкових справ особи покладено на нотаріуса. В матеріалах справи відсутня відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивачем за зустрічним позовом не зазначено та не доведено належними доказами, що вона позбавлена можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку.

За таких обставин, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що підстави для відмови в задоволенні зустрічного позову є іншими, ніж зазначені в рішенні місцевим судом, оскаржуване рішення підлягає скасуванню повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, то на її користь з ОСОБА_1 слід стягнути понесені витрати у відсотковому співідношенню, відповідно до задоволених вимог (50%), а саме - сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмір 2263 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Нестеренко Наталії Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2023 року скасувати. Ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити, з підстав вказаних в мотивувальній частині даної постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмір 2263 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.05.2024.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

судді: П.С.Абрамов

О.О. Панченко