СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21979/23

пр. № 2/759/779/24

14 березня 2024 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Єросова І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 р. ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 08.11.2023 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києві від 30.04.2020 р. (ун.№759/22997/19) шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.02.2011 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві складено актовий запис №3881 та видано відповідне свідоцтво.

Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 (актовий запис №2582).

Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 (актовий запис №2583).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.89 батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд приймає до уваги те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на трьох дітей становить 1/2 частку заробітку (доходу) платника аліментів.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

За таких обставин відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відомостей про розмір доходу відповідача матеріали справи не містять, доказів, які б спростовували повідомлені позивачем обставини суду не надано.

Суд дійшов висновку, що підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яким є 08.11.2023 р.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судові збір в дохід держави у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись. ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,280-282,284,354,355 ЦПК Україна, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08.11.2023 і до досягнення старшою дитиною віку повноліття, а від того часу у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова