ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4610/24 Справа № 204/1907/24 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

20 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Єлізаренко І.А.

Суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про залишення позову без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Райфазен Банк, Акціонерного товариства Оксі Банк, Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, третя особа ОСОБА_2 , про визнання боргу безпідставним та зобов`язання списання заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ Райфазен Банк, Акціонерного товариства Оксі Банк, ТОВ Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, третя особа ОСОБА_2 , про визнання боргу безпідставним та зобов`язання відповідачів списати заборгованість залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута. Водночас роз`яснено, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду. Ухала набирає законної сили з моменту її підписання.

У вказаній ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_1 необхідно було уточнити обґрунтування з приводу застосування до спірних правовідносин положень ЗУ «Про захист прав споживачів» та його звільнення від сплати судового збору. Зазначеною ухвалою суду роз`яснено, що відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру. Так, згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, передбачена сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 гривень). Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, оскільки позивач не відносяться до жодної з пільгових категорій суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору, перелік яких визначено статтею 5 Закону України «Про судовий збір», позивач повинен сплатити судовий збір за кожну з вимог немайнового характеру, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», за реквізитами а саме: отримувач коштів - УК у Чечелівському районі м. Дніпра/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0004632, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа) та надати суду оригінал квитанції.

Не погодившись з ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про залишення позову без руху ОСОБА_1 15 березня 2024 року подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається.

У вказаному переліку ухвал суду першої інстанції, визначеному статтею 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, ухвала про залишення позову без руху не зазначена.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі №607/23244/21 (провадження №14-116цс22) зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України щодо можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви (заяви) без руху в частині визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду, Велика Палата Верховного Суду наголошує, що апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. В такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України (у випадку постановлення такого рішення місцевим судом).

Встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про залишення позову без руху було встановлено порядок обчислення судового збору у цій справі, який має сплатити позивач ОСОБА_1 .

Таким чином, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про залишення позову без руху із зазначених підстав, відповідно до ст.353 ЦПК України, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про залишення позову без руху, слід повернути особі, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 353, 357ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про залишення позову без руху повернути ОСОБА_1

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова