КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Петренко Н.О.
Апеляційне провадження №22-ц/824/7320/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В.

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до спеціальної школи-інтернату 1-11 ступенів № 16 Святошинського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу, відшкодування моральної шкоди.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У червні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідачем видано наказ № 30-к від 15 березня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

У наказі зазначено, що на підставі письмових скарг від батьків та звернень працівників щодо порушення норм етики, моралі трудової дисципліни з боку педагога-організатора ОСОБА_1 , недотримання «Правил внутрішнього трудового розпорядку», ухваленого зборами трудового колективу від 20 січня 2022 року (Протокол № 1), затвердженого наказом від 20 січня 2022 року № 4, протоколу № 42 від 14 березня 2023 року розширеного засідання профспілкового комітету відповідача, дотримання вимог статей 147-151 КЗпП України та з метою сумлінного та продуктивного виконання посадових обов`язків, врегулювання трудової дисципліни накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани до педагога-організатора ОСОБА_1 з 15 березня 2023 року.

На час накладання дисциплінарного стягнення (1 рік) позбавлено позивача заходів заохочення (статті 147-151 КЗпП України);

зменшено навантаження педагога-організатора ОСОБА_1 на 4 години за рахунок уроків ритміки (8а, 8б, 9, 10 класи);

знято надбавку за складність та напруженість у роботі з 15 березня 2023 року 10%;

Адміністрації та профспілковому комітету відповідача наказано:

тримати на постійному контролі та координувати діяльність педагога-організатора ОСОБА_1 згідно посадових обов`язків (до кінця навчального року);

Педагогові-організатору ОСОБА_1 наказано:

не допускати порушення норм етики та моралі, поважати гідність учнів з ООП (абз. 9 п. 2 розділу III Правил ВТР);

дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку;

сумлінно виконувати посадові обов`язки.

Позивачка вважає, оскаржуваний наказ безпідставним, незаконним, винесеним відповідачем з грубим порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення. В оскаржуваному наказі відсутні вказівки на фактичні обставини справи, які слугували підставою для застосування до неї, дисциплінарного стягнення. Протиправність оскаржуваного наказу підтверджено відповідними уповноваженими органами, належними та достатніми письмовими доказами, доданими до позову.

При влаштуванні на роботу вона була піддана мобінгу з боку директора відповідача, яка персонально запросила на роботу, як музиканта, співачку та музичного терапевта, але фактично директор відповідача оформила трудові відносини як з «педагогом-організатором». За період часу, починаючи з 15 березня 2023 року та до теперішнього часу, вона змушена пережити дуже багато принижень з боку відповідача, в тому числі з боку директора відповідача, що призвели до втрат, пов`язаних з атаками на честь та гідність, на професію, фізичний та психологічний стан.

У прохальній частину позову просить :

Визнати незаконним та скасувати наказ СШІ 1-11 ступенів № 16 Святошинського району м. Києва № 30 -к від 15 березня 2023 року ««Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Стягнути із СШІ 1-11 ступенів №16 Святошинського району м. Києва на користь ОСОБА_1 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди,

Стягнути судовий збір у розмірі 3 073,60 грн.

Просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказано, що у березні-квітні 2023 року на адресу директора СШІ № 16 почали находити заяви від батьків дітей зі скаргами щодо нетипової поведінки вчителя під час проведення уроків фізіотерапії з педагогом організатором ОСОБА_1 і відмови дітей відвідувати даний предмет. Оскільки діти даної шкоди є дітьми з фізичними вадами здоров`я, то ставлення до них повинно бути дуже обережним. З даного питання також були доповідні записки вчителів школи. Для повного і всебічного розгляду даного питання, позивач була ознайомлена 23 лютого 2023 року зі змістом всіх заяв та доповідних. ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення з викладених обставин. Враховуючи ,що до 24 лютого 2023 року позивачка пояснювальної записки до адміністрації школи не подала , то було складено відповідний акт.

Не надання пояснювальної записки на доповідні педагогів та заяви батьків, стосовно небажання учнів відвідувати уроки позивачки, пропуски дітьми занять у той день, коли за розкладом уроки ритміки проводить ОСОБА_1 та щодо образливих зауважень до вихованців, дало підстави для складання працівниками школи актів від 24 лютого 2023 року та 27 лютого 2023 року та проведення у подальшому розширеного засідання профспілкового комітету з питання встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку і застосування дисциплінарного стягнення.

Після винесення догани та необхідності уладнати напружені відносини між позивачкою та батьками й учнями, ОСОБА_1 не зробила вірних висновків з даної ситуації і, натомість почала скаржитись на погане відношення до неї у всі інстанції міста.

Наказом № 45-к від 16 травня 2023 року був скасований п. 3 Наказу № 30 від 15 березня 2023 року і повернуто з 17 травня 2023 року ОСОБА_1 навантаження 4 години/тиждень за рахунок уроків ритміки у 8-10 класах. Це спричинило нову хвилю обурення від батьків учнів, почалися нові скарги, заяви.

Доповідні класних керівників, звернення батьків, свідчать про нетипову поведінку педагога-організатора та вчителя ритміки ОСОБА_1 ,і така її поведінка спричиняє різку зміну звичайної для дітей поведінки, впливає на стан самопочуття. Крім того ,поведінка ОСОБА_1 призводить до відмови відвідування навчальних занять, що проводить позивачка, діти скаржаться на її нетактовні висловлювання під час освітніх заходів.

Для з`ясування обставин, які призвели до кривдження дітей та вжиття заходів для їх усунення, з метою створення безпечного освітнього середовища та сприятливих умов для подальшого здобуття освіти, відповідачем 23 травня 2023 року видано Наказ № 24 «Про створення комісії для з`ясування наявності чи відсутності обставин, що класифікуються як булінг». На засідання даної комісії були запрошені представники Сектор ювенальної превенції відділу поліції Святошинського районного в м. Києві ГУПН у м. Києві; Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Святошинський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

За результатами даної комісії було встановлено наявний конфлікт педагога організатора ОСОБА_1 з учнями, батьками та колективом. Рекомендовано батькам звернутися до медичного психолога для підтвердження причин та наслідків погіршення психо-емоційного стану, ауто-агресії, тривожності у здобувачів освіти під час та після занять уроків з педагогом ОСОБА_1 . Після проходження всіх визначених процедур і за їх результатами провести повторне засідання комісії.

Позивачка є педагогічним працівником, яка під час освітнього процесу допустила зі своєї сторони образи учнів, що з огляду на встановлені Законом України «Про освіту» та посадовою інструкцією обов`язки не відповідає їх вимогам та є порушенням трудової дисципліни, за яке відповідач правомірно застосував дисциплінарне стягнення. Працівники, які виконують виховну функцію, зокрема викладачі, зобов`язані бути людьми високих моральних переконань та бездоганної поведінки. З огляду на викладене просить у задоволенні позову відмовити.

Директором спеціалізованої школи № 16 м. Києва надано письмові пояснення щодо позову в яких вказала, що з лютого 2023 року на ім`я директора Спеціалізованої школи № 16 м. Києва почали надходити скарги від батьків, доповідні записки та службові записки від працівників відповідача, відносно того, що позивачка на уроках, які вона проводила підвищує голос на дітей , хватала та міцно стискала руки однієї з учениць закладу, говорила учням образливі зауваження. Також батьки учнів скаржились на те, що методика застосована педагогом ритміки порушує психічний та емоційний стан дітей, викликає погіршення самопочуття , знервованість, тривожність у дітей , ауто-агресію. Таке відношення педагога до дітей в результаті призвело до того, що учні категорично відмовлялись відвідувати заняття, які проводить позивачка. ОСОБА_1 має конфліктні відносини не тільки з учнями даного закладу, а й з більшістю працівників спеціалізованої школи № 16 , провокує конфлікти з адміністрацією. Позивачкою не надано жодного письмового пояснення щодо вказаних скарг та по виявленим фактам порушення позивачкою внутрішньо - трудового розпорядку. Просить відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким задовольнити іі вимоги.

В апеляційній скарзі, зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що рішення суду є законним і справедливим.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 16 травня 2024 року року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Сторони та їх представники приймали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 25 серпня 2020 року відповідно до наказу № 44-к ОСОБА_1 призначено на посаду педагога-організатора з 01 вересня 2020 року , як зовнішнього сумісника з навантаженням 0,5 ставки /т.1а.с.216/.

Наказом від 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади педагога-організатора з 27 серпня 2021 року за власним бажанням/ т.1 а.с.217/.

Наказом № 53-к від 27 серпня 2021 року прийнято ОСОБА_1 на посаду педагога-організатора СШ № 16 м. Києва з 01 вересня 2021 року / т.1 ,а.с.218/.

Відповідно до наказу від 20 грудня 2021 року № 80/к припинено з 19 грудня 2021 року безстроковий трудовий договір з ОСОБА_1 , яка працює на посаді педагога-організатора, та укладено з нею строковий трудовий договір строком на один календарний рік з 20 грудня 2021 року до 19 грудня 2022 року В подальшому, 29 грудня 2022 року переукладено трудовий строковий договір терміном на 3 роки з педагогічним працівником педагогом-організатором ОСОБА_1 , що досягла пенсійного віку з 20 грудня 2022 року до 19 грудня 2025 року відповідно до наказу від 19 грудня 2022 року № 99-к/ т.1, а.с. 219-220/.

Наказом від 28 серпня 2022 року № 43/1-к про розподіл навантаження педагогічних кадрів на 2022/2023 навчальний рік , ОСОБА_1 виділено ритміка - 5 год (1-4 кл.), ритміка - 3 год( 5-9 клас), 1 год. ритміка - 10 клас/ т.1 а.с.221-224/.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників спеціалізованої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 16 Святошинського району м. Києва складені відповідно до типових правил внутрішнього розпорядку затверджених наказом МНіН № 455 від 20 грудня 1993 року /т.1 а.с.225-233/.

ОСОБА_1 ознайомлена з посадовою інструкцією педагога-організатора , що підтверджується підписами 01 вересня 2020 року та 31 серпня 2021 року /т,1 а.с.234-237/.

Матеріали справи містять докази, що від батьків та родичів учнів школи, у період березень, квітень 2023 року почали надходити заяви про неналежну поведінку педагога організатора ОСОБА_1 / т.1 ,а.с.107-110/.

У заявах вказано, що ОСОБА_1 поводиться з дітьми роздратовано, кричить, ображає їх. Діти після занять знервовані. Діти відмовляються від відвідування вказаних занять.

Крім того, від працівників школи почали надходити доповідні записки щодо поведінки вчителя ритміки ОСОБА_1 / т.1 ,а.с.112-115/.

Адміністрацією шкоди 24 лютого 2023 року складено акт про те, що педагогом-організатором ОСОБА_1 на вимогу адміністрації своєчасно не надані пояснювальні на доповідні педагогів та заяви батьків стосовно відмови учнів відвідувати її уроки, пропуски занять у той день, коли за розкладом уроки ритміки проводить позивачка та щодо некоректного поводження ОСОБА_1 з дітьми, різких образливих зауважень до вихованців з ООП. Зі змістом заяв, доповідних ОСОБА_1 була ознайомлена у робочий час 23 лютого 2023 року і на вимогу адміністрації повинна була надати пояснення до кінця робочого дня. На повторне звернення адміністрації ОСОБА_1 відповіла, що принесе пояснення 27 лютого 2023 року /т. 1 а.с.133/.

Відповідно до акту адміністрації шкоди від 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 , порушуючи вимогу адміністрації, категорично відмовилася надати будь які пояснення на доповідні педагогів та скарги батьків стосовно відмови учнів відвідувати її уроки, пропуски занять у той день, коли за розкладом уроки ритміки проводить ОСОБА_1 , та щодо її некоректного поводження, різких, образливих зауважень до вихованців з ООП /т.1 а.с.134/.

Відповідно до протоколу розширеного засідання профспілкового комітету СШІ № 16 від 14 березня 2023 року рекомендовано педагогові-організаторові ОСОБА_1 написати заяву на звільнення за власним бажанням через невміння володіти власними емоціями та за відсутністю досвіду роботи з дітьми з ООП. Рекомендовано адміністрації закладу зменшити навантаження педагога-організатора ОСОБА_1 на 4 години за рахунок уроків ритміки в старших класах.

Рекомендовано ОСОБА_1 спілкуватися з дітьми та дорослими тактовно, контролювати власні емоції, враховувати психічні вади вихованців, поважати гідність учнів з ООП, не допускати порушення норм етики та моралі.

За порушення норм етики та трудової дисципліни педагог-організатор ОСОБА_1 заслуговує на оголошення догани та позбавлення заходів заохочення (ст. 147-151 КЗпП) /т.1 , а.с.116-117/

Наказом від 15 березня 2023 року № 30-к до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення. На час накладення дисциплінарного стягнення (1 рік) позбавлено позивача заходів заохочення (ст. 147-151 КЗпП України). Зменшено навантаження педагога-організатора на 4 години за рахунок уроків ритміки (8а, 8б, 9,10 класи). Знято надбавку за складність та напруженість у роботі з 15.03.2023р. 10%. Педагогові-організатору ОСОБА_1 наказано не допускати порушення етики та моралі, поважати гідність учнів з ООП, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, сумлінно виконувати посадові обов`язки / т.1 а.с.135/.

Через невиконання розпоряджень адміністрації та некоректну поведінку педагога-організатора ОСОБА_1 було складено акт від 27 березня 2023 року . У акті вказано, що виклики швидкої це не що інше як маніпулювання з боку педагога-організатора ОСОБА_1 для шантажу та впливу на адміністрацію, на профспілковий комітет через відмову виконувати посадові обов`язки. На повторне прохання директора звільнитися за власним бажанням, позивачка погрожувала викликом комісії для перевірки закладу та ставила умову спілкуватися з адміністрацією лише у присутності свого юриста /т.1 а.с.136/.

Суд встановив , що у травні 2023 року знову почали надходити заяви до директора від батьків учнів про те, що діти відмовляються відвідувати уроки ритміки, оскільки вчитель ОСОБА_1 поводиться неадекватно. Діти після уроків ритміки знервовані та знаходяться у психо-емоційному стресі / т.1 .а.с.138-154/.

Наказом від 23 травня 2023 року № 24 створено комісію для з`ясування наявності чи відсутності обставин, що класифікуються як булінг»/ т.1 а.с.155/.

Вказаним наказом доручено психологам Фроловій Т.І. , Салієвій Т.Р. , за їх участі обстежити емоційний стан неповнолітніх потерпілих та достовірність отриманої інформації; скласти протокол щодо наявності чи відсутності обставин кривдження дітей .

Директором СШІ І-ІІ ступенів № 16 Святошинського району м. Києві від 23 травня 2023 року начальникові СЮП ВП Святошинського районного в м. Києві ГУ НП у м. Києві, начальникові Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, директорові Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді направлено повідомлення для з`ясування обставин відмови дітей, уточнення наявності чи відсутності факту булінгу та припинення його у разі підтвердження, з метою створення безпечного освітнього середовища наказом по школі від 23 травня 2023 року № 24 створено комісію/ т.1 а.с.156/.

Відповідно до протоколу № 1 відбулося засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) СШІ І-ІІ ступенів № 16 Святошинського району м. Києва /а.с.158-163/.

Вказаним протоколом підтверджено конфлікт ОСОБА_1 з учнями, батьками та колективом. Також вказано, що повторне засідання комісії може бути зібрано при зверненні батьків.

Позивачка на підтвердження своїх вимог надала копії її звернень до різних організацій щодо порушення її прав.

Листом ЦМУ Державної служби з питань праці ОСОБА_1 повідомлено, що працівник може звернутися до суду з позовними вимогами про визнання факту вчинення мобінгу та їх усунення, а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та/або бездіяльності, на підставі судового рішення, щодо мобінгу, яке набрало законної сили/ т.1 а.с.53-54/.

Листом № 02/53 від 10 травня 2023 року Профспілки працівників освіти і науки України Київська міська організація наполягала на поновленні педагогічного навантаження позивачу, яке діяло до винесення догани/ т. а.с.55/.

Листом № 02/54 від 10 травня 2023 року Профспілки працівників освіти і науки України Київська міська організація повідомлено, що у зв`язку порушенням прав до Спеціалізованої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 16 було надіслано лист щодо поновлення педагогічного навантаження/ т.1 а.с.56-57/.

Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці вказано, що оскільки директор Спеціалізованої школи-інтернату № 16 Нікуленкова Н.М. заперечує факт вчинення мобінгу та стверджує, що вказаний конфлікт виник внаслідок неналежного виконання посадових обов`язків та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, індивідуальний трудовий спір, який розглядається в порядку, визначеному главою ХV КЗпП України/ т.1 а.с.58-60/.

Згідно довідки Департаменту освіти і науки від 15 травня 2023 року № 063-2040 від 24 квітня 2023 року при детальному вивчені шкільної документації встановлено, що в книзі реєстрації звернень громадян з 2019 року зареєстровано 17 звернень, з них 15 заяв від баткьів та доповідних від працівників закладу освіти, що надійшли у 2023 року , зафіксовані як звернення. При ознайомленні з особовою справою та посадовими обов`язками ОСОБА_1 встановлено, що вона була прийнята на посаду педагога-організатора без відповідної освіти/ т.1 а.с.61-63/.

На звернення позивачки від 07 вересня 2023 року надано відповідь від 02 жовтня 2023 року № 01-39/183 , що 16 липня 2022 року набули чинності нові норми Закону України «Про забезпечення функціонування української мови , як державної» - державна мова обов`язкова у сфері надання усіх освітніх послуг. Діє адміністративна відповідальність за порушення норм Закону. Позивачка має музичну освіту з організації дозвілля учнів, може використовувати живу музику - це твори та композиції, які виконані без використання будь-якого виду фонограм. Саме жива музика створює неповторну атмосферу затишку, вихованці з ООП відчувають почуття радості і задоволення при прослуховуванні улюблених ними національних композицій, щоб підняти настрій та відпочити від проблем повсякденного життя.

Відповідно до п. 1.9 статуту спеціалізованої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 16 Святошинського району м. Києва головним завданням спеціалізованої школи є: забезпечення права дітей з особливими освітніми потребами, зумовленими стійкими інтелектуальними порушеннями, на здобування початкової та базової загальної середньої освіти з урахуванням особливостей їх психофізичного розвитку.

Відповідно до п. 5.1 статуту заняття з предметів корекційно-розвиткового складника навчального плану в індивідуальній або груповій формі проводяться у другій половині дня відповідно до освітньої програми спеціалізованої школи. Такі заняття проводяться педагогічними працівниками, які мають відповідну вищу педагогічну освіту.

Відповідно до п. 5.2 статуту медичні і педагогічні працівники здійснюють постійні спостереження за учнями. Результати таких спостережень обговорюються на засіданнях психолого-педагогічного консиліуму з метою уточнення змісту, форм і методів навчання, застосування індивідуального підходу до учня.

Пунктом п. 6.6 статуту педагогічні працівники зобов`язані зокрема виконувати освітню програму для досягнення учнями, передбачених нею, результатів навчання; сприяти розвитку здібностей учнів , формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; виконувати накази і розпорядження директора спеціалізованої школи, органів управління освітою; проводити корекційно-відновлювальну роботу з учнями; нести персональну відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків; інші обов`язки, визначені законодавством, колективним договором та трудовим договором.

Відповідно до п. 2.1 посадової інструкції № 18 педагог-організатор здійснює зв`язок, взаємодію педагогічного колективу з дитячими та юнацькими організаціями школи, сприяє розвитку самодіяльності, навичок самоврядування, утвердженню в дитячому колективі принципів демократії, гуманізму, пріоритетності загальнолюдських цінностей.

Пунктом 4.2 інструкції передбачено, що неналежне виконання чи невиконання без поважних причин статуту і правил внутрішнього розпорядку школи, інших локальних нормативних документів, наказів Департаменту, Управління освіти, навчального закладу, розпоряджень директора школи наданих прав, у порядку, визначеному діючим трудовим законодавством.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Тлумачення частини 3 статті 149 КЗпП України свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення, так і до догани.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 22 липня 2020 року ( справа №554/9493/17) .

Суд встановив ,що при винесенні догани було враховано, що позивачка суттєво порушила права дітей з особливими потребами на освіту, не проявила повагу та індивідуальний підхід до учнів, порушила правила внутрішнього трудового розпорядку та Статуту навчального закладу, чим спровокувала надходження заяв на адресу директора від батьків учнів, доповідних та службових записок від працівників закладу. Вказані обставини були підтвердженні поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Відповідно до правової позиції Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року ( справа № 6-2801цс15) встановлено, що відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

ЯК встановив суд першої інстанції , позивачка ОСОБА_1 відмовилася надавати будь-які пояснення щодо ситуації яка склалася , тобто не скористалася своїм правом на з`ясування обставин вчинення проступку, про що були складені відповідні акти.

Відповідно до ч.1ст.5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.

Відповідно до ч.2ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у здобувачів освіти повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України та навколишнього природного середовища; формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки; повідомляти керівництво закладу освіти про факти булінгу (цькування) стосовно здобувачів освіти, педагогічних, науково-педагогічних, наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу, свідком якого вони були особисто або інформацію про які отримали від інших осіб, вживати невідкладних заходів для припинення булінгу (цькування).

Відповідно до ч.ч.3, 6 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники мають також інші права та обов`язки, передбачені законодавством, колективним договором, трудовим договором та/або установчими документами закладу освіти. Особи, винні в порушенні цієї статті, несуть відповідальність згідно з законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно дост.10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Матеріали справи містять численні звернення батьків учнів, колективу закладу щодо не етичної, недопустимої поведінки позивачки, як педагога щодо образливих зауважень до вихованців, що в свою чергу, створювало перешкоди для учнів для здобуття освіти у навчальному процесі. Поведінка педагога ОСОБА_1 призвела до небажання учнів йти до школи, оскільки саме з вини педагога вони відчували приниження та психологічний тиск. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями свідків та поясненнями сторін по справі.

Посилання позивачки , що вказані звернення є фіктивними , будь-якими належними і допустимими доказами не підтверджені , а відтак є безпідставними .

Суд першої інстанції встановив , що педагог ОСОБА_1 має вищу музичну освіту(закінчила консерваторію), але зовсім не адаптована для роботи з дітьми з особливими потребами. За час роботи ОСОБА_1 мали місце порушення педагогічної етики та гідності, прав, свобод і законних інтересів учасників освітнього процесу, що створювало перешкоди для учнів, які мають вади здоров`я та потребують особливого підходу до навчання. Дані обставини підривають авторитет вчителя, керівництва школи та школи в цілому і є негативним прикладом для інших.

Крім того, дії, які не відповідають посаді педагога можуть у подальшому нести небезпеку для дітей. Вчитель є носієм соціальних зразків поведінки, тобто діти переймають не тільки зовнішні звички людини, а і властиве йому ставлення до інших людей, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України не надала доказів, які саме порушення були допущені зі сторони відповідача та в чому саме полягає незаконність оскаржуваного наказу.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим.

Відповідно до ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову ,що не були предметом розгляду в суді першої інстанції .

Надані до апеляційного суду позивачкою докази не можуть бути взяти до уваги з огляду на те, що всі докази, отримані позивачкою після постановлення судом першої інстанції рішення, не існували на час розгляду справи у суді першої інстанції та не досліджувались, і правова оцінка доказам не надавалась.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до ЦПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача, а відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Разом з тим, з урахуванням практики ЄСПЛ (пункт 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення від 05 квітня 2005 року у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02) судом враховано, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги які співпадають із доводами вимог позову, були предметом детального дослідження суду першої інстанції, додаткової перевірки і оцінки не потребують,зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 373 , 374, 375 , 381 - 384 ЦПК України , суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 21 травня2024 року.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова