ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2815/24 Справа № 175/112/22 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (суддя першої інстанції Озерянська Ж.М.),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача (боржника) ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вирішення питання щодо стягнення безпідставно отриманих стягувачем коштів у заяві представника боржника ОСОБА_1 адвоката Тетарчук Інни Віталіївни, до стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом неповно і не об`єктивно досліджено обставини справи.

Мотивує скаргу тим, що 10.112023 року виконавче провадження № 72945384 закінчено, проте примусово стягнуті грошові кошти добровільно стягувачем, приватним виконавцем не повернуто.

При зверненні до суду 04.10.2023 року заявник не міг знати, що 05.10.2023 року з його карткового рахунку буде частково стягнуто за виконавчим провадженням № 72945384 з виконання виконавчого листа № 175/112/22 виданого 19.09.2023 року грошові кошти у розмірі 24 207,68 грн.

ОСОБА_2 , просила ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити судове рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» списані Приватним Виконавцем ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 24207,68 грн., на користь ОСОБА_1 . Також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 175/112/22 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року у справі № 175/112/22 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 14 грудня 2017 року у розмірі 199 936,72 грн. та судові витрати у розмірі 3 451,90 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12 вересня 2023 року, в межах строку на апеляційне оскарження представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тетарчук І.В. подала апеляційну скаргу на рішення суду від 16 серпня 2023 року. Апеляційна скарга була надіслана засобами поштового зв`язку на адресу Дніпровського апеляційного суду та отримано судом 18 вересня 2023 року, згідно довідки про відстеження поштового відправлення.

Проте, 19 вересня 2023 року на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року у справі № 175/112/22, канцелярією Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року.

03 жовтня 2023 року Дніпровським апеляційним судом було відкрито провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , про що було повідомлено сторін, в тому числі АТ КБ «Приватбанк» через засоби електронного суду.

Дізнавшись, що представником позивача отримано виконавчий лист у справі № 175/112/22 та було розпочато процедуру примусового виконання рішення суду, у той час, як справа перебуває на стадії апеляційного розгляду, відповідачем у цій же справі 06 жовтня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було подано клопотання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якому представник боржника просила суд визнати виконавчий лист №175/112/22 від 19 вересня 2023 року виданий на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи зазначене клопотання було передано на розгляд судді Бойку О.М.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойка О.М. вищевказане клопотання було розглянуто та задоволено у повному обсязі; визнано виконавчий лист №175/112/22 від 19 вересня 2023 року виданий на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Однак зазначеною ухвалою не було вирішено питання щодо стягнення на користь боржника з позивача безпідставно одержаних стягувачем за виконавчим документом грошових коштів.

23 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача(боржника) ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_2 про вирішення питання щодо стягнення безпідставно отриманих стягувачем коштів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що питання повернення коштів при поданні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню не ставилось.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

З наявної в матеріалах справи ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню вбачається, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі № 175/112/22 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 14.12.2017 року у розмірі 199 936,72 грн. та судові витрати у розмірі 3 451,90 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 12.09.2023 року звернувся до Дніпровського апеляційного суду, у встановлений законом строк, із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

04.10.2023 року стягувач АТ КБ «Приватбанк», отримавши 03.10.2023 року засобами електронного суду ухвалу Дніпровського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження по справі №175/112/22, звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження та того ж дня приватним виконавцем Нордіо В.В. було відкрито виконавче провадження №72945384 за виконавчим листом №175/112/22 від 19.09.2023 року.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З наявної у ЄДРСР інформації вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року з урахуванням ухвали апеляційного суду вд 07 березня 2024 року про виправлення описки, справа № 175/112/22, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року в оскаржуваній частині скасовано з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за простроченим тілом по кредитному договору № б/н від 14.12.2017 року станом на 08.12.2021 року в розмірі 96 815,77 грн.

Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року - змінено шляхом його зменшення з 3451, 90 грн до 1452,21 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за апеляційний розгляд справи у сумі 2507,19 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 цього Кодексу виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно із ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є закінчення виконавчого провадження.

Апеляційний суд встановивши ту обставину, що на час апеляційного перегляду, постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 175/112/22 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в задоволенні позову не відмовлено, а лише зменшено суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави вважати, що стягнуті приватним виконавцем Нордіо В.В. кошти на користь Банку за виконавчим провадженням № 72945384 у сумі 24207,68 грн. є безпідаставно набутими, оскільки в даному випадку виконавче провадження не завершено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні з урахуванням наведених мотивів і відмови у задоволенні заяви вказаних у даній постанові.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року змінити, у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2024 року.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська