ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1225/24 Справа № 206/3563/23 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Усенко Аліна Олександрівна, на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року в цивільній справі номер 206/3563/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 вересня 2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 12 травня 2023 року сторони разом не проживають, а діти знаходяться на повному утриманні матері та проживають разом. Рішенням від 31 липня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Син ОСОБА_5 навчається в 5-г класі Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №39» Дніпровської міської ради, стан здоров`я задовільний, а син ОСОБА_6 потребує домашнього догляду, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом гострого респіраторного захворювання верхніх дихальних шляхів. Отже, дитина потребує витрат, які мати не в змозі забезпечити через здійснення постійного догляду, який необхідний для дитини за рекомендаціями лікарів, що в сукупності доводить неможливість позивача працювати. Також, відповідно до дослідження дитини від 13.02.2023 року було виявлено алергічні реакції організму на ряд алергенів. Симптоматичне лікування включає антигістамінні препарати та місцеві кортикостероїди. Мати дитини, відповідно до довідки про доходи з січня 2023 року по червень 2023 року не отримує доходів у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за спільними дітьми. З огляду на діагноз дитини, рецептів лікарів та призначених аналізів, спільний син сторін потребує великої кількості лікарських препаратів, які б змогли полегшити загальний стан дитини. Також позивач зазначає, що дитина часто хворіє та потребує ряд планових спостережень, за станом здоров`я ОСОБА_6 потребує домашнього режиму та материнського догляду, що унеможливлювало матір заробляти кошти. Більш того, дитина займається розвитком мовлення, адже за рекомендаціями лікарів дитина потребує логопеда, у зв`язку з нечітким мовленням та значно малою кількістю слів, які припадають на відповідний вік дитини. Заняття з логопедом на платній основі. Тягар утримання та виховання хворого сина покладений лише на матір дитини. Батькові дитини всі діагнози молодшого сина достеменно відомі, також відомий розмір витрат на лікування спільної дитини, однак останній не надає добровільну допомогу на таке лікування, хоча матеріальне становище платника аліментів дозволяє це зробити. Так, відповідач працює в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді заступника начальника служби комерційної роботи та маркетингу та отримує гідну заробітну плату (за січень-червень 2023 року отримав 235098,77 грн). Стан здоров`я батька задовільний, у останнього не перебувають на утриманні інші діти, непрацездатна дружина, батьки, дочка, син. Отже, позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох спільних дітей, синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 50 відсотків від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, здійснивши стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено стягнення аліментів здійснювати з 04 серпня 2023 року.

Допущено рішення про стягнення аліментів до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Усенко А.О., подала апеляційну скаргу, просила скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року в справі №206/3563/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що в оскаржуване рішення суду є винесеним з порушенням норм матеріального права, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Мати дитини відповідно до довідки про доходи з січня 2023 року по червень 2023 рік не отримує доходів. З огляду на діагноз дитини, рецептів лікарів та призначених аналізів, син сторін потребує великої кількості лікарських препаратів, які б змогли полегшити загальний стан дитини. Так як антигістамінні препарати швидко усувають прояви алергії, проте саму алергію такі медикаменти не лікують, тоді дитина ризикує зрештою отримати бронхіальну астму (хронічне захворювання дихальних шляхів), тому важливою в даному випадку є підготовка організму дитини взимку, тобто в холодну пору року до прямого зіткнення з алергеном (цвітіння) амброзії, адже застосоване лікування не призводить до повного вилікування, а тільки до певного покращення стану хворого зі зменшенням скарг та покращення лабораторних показників. Окрім цього, дослідженням виявлено алергію до кліщів домашнього пилу, що також варіюються як від алергічного ринюктивіту, так і до астми. Так, в даному випадку, дитина потребує інших видів лікарських засобів (спреї, таблетки, які є більш симптоматичним лікуванням, що в основному включають антигістамінні, а також місцеві кортикостероїди в різних складах), які б полегшили загальний стан дитини. Вищевказані обставини не були враховані судом при винесенні рішення.

Також, при винесені рішення судом апеляційної інстанції не було взято до уваги матеріальний стан батька такої дитини, як того прямо вимагає пункт 2 частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідач має стабільний дохід, що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_2 щомісячно отримує заробітну плату у розмірі 42168,00 грн. В судовому засіданні відповідач визнав обставину щодо отримання заробітної плати саме в такому розмірі, така заробітна плата є конкурентоспроможною, адже в шість разів є більшою,

ніж мінімальна заробітна плата громадянина України.

Твердження суду першої інстанції про вимоги щодо завищеного розміру аліментів та перебування на утриманні відповідача повнолітньої дитини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , який навчається у коледжі на бюджетній формі навчання не заслуговують на увагу, адже ОСОБА_7 після смерті його матері проживав та продовжує проживати разом зі своєю бабусею ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . та перебуває з моменту смерті своєї матері на повному утриманні бабусі. Також, відповідно до змісту відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахування доходу, нарахованого (перерахованого) податку на військовий збір станом на 21.09.2023 року, повнолітній син відповідача отримує стипендію у розмірі 1510,00 грн.

Також не заслуговують на увагу і твердження, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває мати пенсійного віку. Адже, наявність у матері відповідача статусу пенсіонера за віком без надання доказів її складеного матеріального положення та потреби додаткового матеріального забезпечення з боку сина не породжує обов`язку у останнього на її утримання.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Суд першої інстанції правильно взяв до уваги надані докази і надав належну правову оцінку цим аргументам позивача, зазначивши: «Дійсно, молодший син сторін - ОСОБА_4 хворіє та потребує додаткових витрат на лікування та діагностику».

Син позивачки та відповідача ОСОБА_9 дійсно страждає на алергію, але це не хронічне захворювання та має сезонний характер під час цвітіння рослин, які викликають алергічну реакцію. Заняття з логопедом та консультації психолога мають тимчасовий характер. Але, в позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає перелік та ціну медичних препаратів, необхідних для лікування молодшого сина, які по-перше, коштують значно нижче, ніж зазначено, по-друге, позивачкою не надано жодного чека на придбання цих препаратів. Тож, періодичні загострення хвороби дитини не можуть бути підставою для регулярного щомісячного стягнення з відповідача підвищеного розміру аліментів на утримання ОСОБА_10 до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено: мати відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 отримує мінімальну пенсію в розмірі 3446,76грн в місяць і безумовно потребує матеріальної допомоги. Також відповідач має повнолітнього сина від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який з 2020 року навчається в Автотранспортному фаховому коледжі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» та отримує стипендію в розмірі 1510,00 грн, інших доходів не має, знаходиться на утриманні відповідача та потребує матеріальної допомоги, яку він зобов`язаний йому надавати, оскільки інших годувальників не має.

Хибним є твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що син відповідача від першого шлюбу ОСОБА_7 знаходиться на повному утриманні бабусі ОСОБА_8 , оскільки розмір її пенсії не дозволяє їй забезпечувати в повному обсязі навіть себе.

Чистий прибуток відповідача складає 34578,53 грн на місяць. І саме з цієї суми відповідач в добровільному порядку перераховував аліменти позивачці ОСОБА_1 на утримання двох синів в розмірі 11330,65 грн в липні та 11700,00 грн в серпні 2023 року. Тобто, при стягненні з відповідача аліментів за рішенням суду першої інстанції від 01.11.2023 року в розмірі 1/3 частини всіх доходів кожний зі спільних з ОСОБА_1 синів отримує аліменти на своє утримання в розмірі по 5850,00 грн.

Стягнення з відповідача аліментів в розмірі частини всіх сум прибутку на утримання 2-х неповнолітніх синів, порушить принцип пропорційності та справедливості, фактично завдасть матеріальної шкоди та позбавить засобів існування відповідача, його матір ОСОБА_8 та його старшого сина ОСОБА_11 .

Апеляційна скарга ОСОБА_1 в більшості тексту повторює зміст позовної заяви та зводяться до переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, 03 вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №510, про що 03 вересня 2011 року видано свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що міститься відповідний актовий запис №21 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15 січня 2013 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що міститься відповідний актовий запис №189 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 , виданого 04 вересня 2018 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 19).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2023/004926308, № 2023/004926431, № 2023/004926410 від 02.07.2023 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 з 27.06.2013 року, ОСОБА_3 з 27.06.2016 року, ОСОБА_4 з 01.11.2018 року (а.с. 13, 17, 20).

Відповідно до довідки №265/33 від 16.02.2023 року, виданої КНП «ДЦПМСД №10» ДМР вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.04.2019 року перебуває на диспансерному обліку, з 24.02.2023 року по 23.08.2023 року потребує домашнього догляду (а.с. 37).

На підтвердження стану здоров`я сина ОСОБА_4 позивачка надала до суду:

- копії виписок з медичних карт стаціонарного хворого (а.с. 21-25);

- результати лабораторних досліджень (а.с. 26-36, 43-44, 134-135);

- консультативні висновки лікарів (а.с. 38-39, 45-70, 131-133, 138-139);

- квитанції на підтвердження оплати медикаментів та медичні послуги, покупка одягу (а.с. 42, 124-126).

З довідки про доходи, виданої СП «Служба бухгалтерського та податкового обліку» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» вбачається, що ОСОБА_2 працює заступником начальника вищезазначеної служби. Загальна сума доходу за період з січня 2023 року по червень 2023 року становить 235098,77 грн (а.с. 70).

Відповідно до довідки про доходи, виданої Центром бухгалтерського та податкового обліку дирекцій залізничних перевезень Дніпро вбачається, що ОСОБА_1 працює оператором станційного технологічного центру оброблення поїзної інформації та перевізних документів АТ «Укрзалізниця» виробничий підрозділ «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця». Загальна сума доходу за період з січня 2023 року по червень 2023 року становить 0,00 грн (а.с. 71).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2023/007681070, №2023/007682026, №2023/007682181 від 25.09.2023 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 з 06.07.2001 року, ОСОБА_8 з 18.03.1997 року, ОСОБА_7 з 14.10.2005 року (а.с. 88, 90, 92).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , актовий запис №248 (а.с. 89).

З довідки про доходи №994914 від 22.09.2023 року видно, що ОСОБА_8 перебуває на обліку в Лівобережному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком. Загальна сума пенсії за період з 01.01.2023 року по 30.09.2023 року становить 29476,03 грн (а.с. 91).

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_13 , про що міститься відповідний актовий запис №634 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 , виданого 08 липня 2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 95).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що складено відповідний актовий запис №5222 (а.с. 94).

Відповідно до довідки №4 від 08.08.2023 року, виданої відокремленим структурним підрозділом «Автотранспортний фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», ОСОБА_7 є студентом 4 курсу денного відділення (а.с. 96).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.09.2023 ОСОБА_7 за період І-ІІ квартал 2023 року отримував дохід у розмірі 1510,00 грн. щомісячно стипендія (а.с. 97).

На підтвердження перерахування відповідачем коштів позивачці надано копії платіжних інструкцій, фіскальних чеків (а.с. 100-106).

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог саме в певному обсязі.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає нормам закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №510.

Позивачка та відповідач мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки №265/33 від 16.02.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.4.2019 року перебуває на диспансерному обліку з 24.02.2023 року потребує домашнього догляду до 23.08.2023 року.

Матеріали справи містять копії виписок з медичних карт стаціонарного хворого; результати лабораторних досліджень; консультативні висновки лікарів; квитанції на підтвердження оплати за медикаменти та медичні послуги, покупку одягу.

З довідки про доходи вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з січня 2023 року по червень 2023 року становить 235098,77 грн.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2023/007681070, № 2023/007682026, № 2023/007682181 від 25.09.2023 року видно, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 з 06.07.2001 року, ОСОБА_8 з 18.03.1997 року, ОСОБА_7 з 14.10.2005 року.

Мати відповідача ОСОБА_8 перебуває на обліку в Лівобережному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком. Загальна сума пенсії за період з 01.01.2023 року по 30.09.2023 року становить 29476,03 грн.

Відповідач також має сина від іншого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_10 померла мати сина відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_13 .

Згідно з довідкою №4 від 08.08.2023 року ОСОБА_7 є студентом 4 курсу денного відділення «Автотранспортного фахового коледжу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в травні, липні та серпні 2023 року перераховував кошти позивачці на утримання їх дітей.

З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи із принципу розумності та справедливості, а також з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, стан їх здоров`я, а також враховуючи, що на утриманні відповідача є дитина від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , який на даний час хоч і є повнолітнім, але навчається у коледжі на бюджетній формі навчання, його мати померла та, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожного з дітей повноліття, щомісячно.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Усенко Аліна Олександрівна, залишити без задоволення, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: