Справа № 405/3657/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, стягнення збитків, завданих особою, яка перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на їх користь суму збитків у розмірі 4 400,00 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №532 від 06.09.2022 року проведено службове розслідування щодо невідшкодованої переплати грошового забезпечення виявленої під час проведення внутрішнього аудиту з 01.10.2017 року по 31.10.2021 року представниками Південного територіального управління внутрішнього аудиту на загальну суму 60842,87 гривень.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2018 року №21-РС старшина ОСОБА_2 була звільнена у запас за підпунктом «а» (жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо вони не виявили бажання продовжувати військову службу) наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.06.2018 року №149 виключена зі списків особового складу з 21.06.2018 року. Щорічну основну відпустку за 2018 рік тривалістю 40 діб використано у період з 09.01.2018 року по 17.02.2018 року, тоді як належало пропорційно часу прослуженому в році звільнення 17 діб.

Помилково відділом фінансового забезпечення не проведено відрахування коштів із грошового забезпечення за 23 календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, що була використана (здійснено нарахування компенсації за відпустку). Це призвело до переплати (надмірної виплати) грошового забезпечення за перевикористану відпустку за 2018 рік в сумі 8824,64 гривень, наказ Військового комісара Кіровоградського ОВК від 21.06.2018 року №149, нарахування здійснював головний спеціаліст відділу фінансового забезпечення ОСОБА_3 , обов`язки начальника відділу фінансового забезпечення виконував майор ОСОБА_1 .

Сума переплати відшкодована в обсязі 4424,64 грн. головним спеціалістом відділу фінансового забезпечення ОСОБА_3 , виписка ГУДКСУ за 01.08.2022 року.

Так відповідно витягів із наказів військового комісара Кіровоградського ОВК (по стройовій частині) №160 від 03.07.2018 року, №164 від 09.07.2018 року, №168 від 12.07.2018 року, №181 від 23.07.2018 року, капітан ОСОБА_1 , тимчасово виконував обов`язки начальника відділу фінансового забезпечення.

Остаточний розрахунок з ОСОБА_2 був здійснений в липні 2018 року, на момент перебування капітана ОСОБА_1 на посаді ТВО начальника відділу фінансового забезпечення Кіровоградського ОВК.

Переплату грошового забезпечення в сумі 4400,00 гривень не вдалося відшкодувати у зв`язку зі звільненням майора ОСОБА_1 з лав ЗСУ наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 06.10.2020 року №293.

22.10.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено ОСОБА_1 акт про результати службового розслідування від 01.09.2022 року та витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.09.2022 року №532 щодо відшкодування нанесених державі збитків в сумі 4400 гривень.

Станом на 22.05.2023 року відповіді від ОСОБА_1 не надходило. Добровільно відповідач суму не погашає, що змушує звернутись до суду за захистом прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою суду від 12.06.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

08.08.2023 року відповідачем подано в суд відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він дійсно в 2018 році, згідно наказу № 164 від 09.07.2018 року тимчасово виконував обов`язки начальника відділу фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 , до виконання яких приступив в липні 2018 року і не міг знати, що на той момент була здійснена переплата старшині ОСОБА_2 яка відповідно до наказу з 18.06.2018 року була звільнена у запас. Вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки він особисто не міг нарахувати в червні 2018 року на липень 2018 року суму переплати, начальник фінансового органу підпорядковується командиру військової частини і разом з ним несе відповідальність за стан фінансового господарства, в зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, подавав до суду клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікуванні, належних доказів та підтверджуючих документів суду подано не було, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи на підставі наявних у ній документів.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №532 від 06.09.2022 року проведено службове розслідування щодо невідшкодованої переплати грошового забезпечення виявленої під час проведення внутрішнього аудиту з 01.10.2017 по 31.10.2021 представниками Південного територіального управління внутрішнього аудиту на загальну суму 60842,87 гривень.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2018 року №21-РС старшина ОСОБА_2 була звільнена у запас за підпунктом «а» (жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо вони не виявили бажання продовжувати військову службу) наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.06.2018 року №149 виключена зі списків особового складу з 21.06.2018 року. Щорічну основну відпустку за 2018 рік тривалістю 40 діб використано у період з 09.01.2018 по 17.02.2018 року, тоді як належало пропорційно часу прослуженому в році звільнення 17 діб.

Помилково відділом фінансового забезпечення не проведено відрахування коштів із грошового забезпечення за 23 календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік, що була використана (здійснено нарахування компенсації за відпустку). Це призвело до переплати (надмірної виплати) грошового забезпечення за перевикористану відпустку за 2018 рік в сумі 8824,64 гривень, наказ Військового комісара Кіровоградського ОВК від 21.06.2018 року №149, нарахування здійснював головний спеціаліст відділу фінансового забезпечення ОСОБА_3 , обов`язки начальника відділу фінансового забезпечення виконував майор ОСОБА_1 .

Сума переплати відшкодована в обсязі 4424,64 грн. головним спеціалістом відділу фінансового забезпечення ОСОБА_3 , виписка ГУДКСУ за 01.08.2022.

Відповідно до витягів із наказів військового комісара Кіровоградського ОВК (по стройовій частині) №160 від 03.07.2018 року, №164 від 09.07.2018 року, №168 від 12.07.2018 року, №181 від 23.07.2018 року, капітан ОСОБА_1 , тимчасово виконував обов`язки начальника відділу фінансового забезпечення.

Остаточний розрахунок з ОСОБА_2 був здійснений в липні 2018 року, на момент перебування капітана ОСОБА_1 на посаді ТВО начальника відділу фінансового забезпечення Кіровоградського ОВК.

Переплату грошового забезпечення в сумі 4400,00 гривень не вдалося відшкодувати у зв`язку зі звільненням майора ОСОБА_1 з лав ЗСУ наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 06.10.2020 року №293.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до його вступної частини визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно своїх посадових обов`язків, згідно статті 88 Статуту внутрішньої служби ЗСУ помічник командира бригади з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби зобов`язаний ОСОБА_1 :

-організовувати і вести фінансове господарство бригади; забезпечувати планування, затребування необхідних коштів, вірогідність фінансового обліку і звітності; разом із заступниками командира бригади і начальниками служб складати та подавати на затвердження командира бригади кошторис на наступний період; вживати заходів для своєчасного грошового забезпечення особового складу та отримання заробітної плати працівниками;

-забезпечувати збереження грошових документів, довірених коштів і матеріальних цінностей; щоденно проводити звіряння наявності коштів і матеріальних цінностей з даними обліку;

-забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами бригади, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб бригади.

Відповідно до пункту 3.2.21 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» №300 від 16.07.1997 року - начальник фінансової служби частини відповідає за фінансовий стан частини та виконує свої обов`язки відповідно до пункту 3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує вказівки начальника фінансової служби вищого штабу.

Крім того, він повинен: своєчасно подавати заявки на кошти та вести облік і звітність фінансового господарства, перевіряти підзвітних осіб частини; забезпечувати зберігання доручених коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним, економним та господарськи доцільним їх витрачанням посадовими особами частини, а також за дотриманням фінансової та штатно-тарифної дисципліни.

Відповідно до пункту 1.10 наказу Міністерства оборони України «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України» №104 від 22.04.2021 року - начальник фінансового органу підпорядковується командиру військової частини і разом з ним несе відповідальність за стан фінансового господарства, забезпечення коштами потреб частини, виконання функцій бухгалтерської служби і своєчасне та правильне здійснення платежів військової частини відповідно до законодавства.

Начальник фінансового органу зобов`язаний: забезпечити своєчасне здійснення установлених відрахувань з грошового забезпечення, заробітної плати та інших виплат особовому складу та перераховувати утримані суми за призначенням; вживати заходів щодо усунення виявлених фінансових порушень, виконання обов`язкових вимог та рекомендаційних/пропозицій підрозділів Служби внутрішнього аудиту здійснювати контроль за правильністю зарахування та використання власних коштів.

У разі тимчасової відсутності начальника фінансового органу військової частини (відрядження, відпустка, тимчасова втрата працездатності тощо) виконання його обов`язків покладається на його заступника, а в разі відсутності заступника начальника фінансового органу на іншу особу фінансового органу військової частини відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до ч.1ст.22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч. І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за школу, завдану державі» матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ст. 3 даного Закону підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

І ) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою

шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 4 даного Закону особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Відповідно до ст. 12 даного Закону у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення й служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII.

Відповідно до ст. 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до вимог «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

До висновку додаються: письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності; письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди; акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування; довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування, матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Службовим розслідуванням встановлено порушення вимог ст.4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 26 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», п.1.10-1.11 наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» (зі змінами), встановлено чотири умови притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 , а саме:

1) наявність шкоди, яка виразилася в сумі завданих збитків, що була встановлена під час аудиторського контролю (з врахуванням погашеної частини збитків з боку Карпової), а саме: 4400 грн.

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, що виразилася у невиконанні своїх службових обов`язків начальником відділу фінансового забезпечення КОВК, який зобов`язаний був забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами бригади, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб бригади;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; полягає у тому, що ОСОБА_4 , як НФЕС не забезпечив контроль за витрачанням коштів, що призвело до надмірно виплачених коштів.

4) вина особи в завданні шкоди. ОСОБА_1 начальник відділу фінансового забезпечення КОВК за своїми посадовими обов`язками є матеріально-відповідальною особою.

Вина особи підтверджується доданими до позову: актом службового розслідування, копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 532 від 06.09.2022 «Про результати службового розслідування щодо невідшкодованої переплати грошового забезпечення виявленої під час проведення внутрішнього аудиту з 01.10.2017 по 31.10.2021 представниками Південного територіального управління внутрішнього аудиту», копіями відомостей переплат та недоплат грошового забезпечення військовослужбовцям.

Статтею 9 Закону №160-IX визначені обставини, що виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.1,3 ст.9 Закону завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Під час службового розслідування вказаних обставин не встановлено.

Під час проведення службового розслідування, отримати пояснення від ОСОБА_1 було неможливим з огляду на те, що його було звільнено з лав ЗСУ. Позивач повідомив ОСОБА_1 , стосовно якого проводилося службове розслідування, про завершення службового розслідування, шляхом направлення на адресу особи копій матеріалів службового розслідування для ознайомлення.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Із урахуванням обставин справи, характеру діянь відповідача, суд вважає доведеним встановленими обставинами по справі правомірність прийнятого наказу відносно позивача щодо притягнення його до матеріальної відповідальності, притягнення позивача до матеріальної відповідальності є співмірним встановленим порушенням за результатами службового розслідування, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2 684 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, стягнення збитків, завданих особою, яка перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 суму збитків у розмірі 4400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: згідно відповіді «ІСС» надати реєстраційний номер облікової картки платника податків не має можливості з причини: фізичну особу не можливо однозначно ідентифікувати, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко