Справа № 367/2004/23
Провадження №2/367/1351/2024
02 травня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі
головуючого судді Кухленка Д.С.
за участю секретаря Шаповала О.О.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 (позивач по справі) зареєстрована та проживає в частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою в паспорті про місце реєстрації (копія паспорту додається). Позивачу належить 1/12 частина вищезазначеного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.01.2019 року, виданим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Стрельцовою І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 17, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Зазначила, що ОСОБА_2 (відповідач по справі) є двоюрідним братом позивачки та проживає в іншій відокремленій частині того ж будинку де проживає і позивач, що належить на праві спільної часткової власності його матері ОСОБА_3 .
Позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель JETTA, чорного кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додається).
Також зазначила, що 01.01.2023 року приблизно о 15 год. 50 хв. відповідач, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , через раптово викликану у нього неадекватну поведінку, вчинив відносно позивача дії психологічного характеру (висловлювався в бік позивача нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою) та пошкодив бітою належний Позивачу автомобіль марки VOLKSWAGEN модель JETTA реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдав позивачу матеріальної шкоди. В зв`язку з вищевказаними протиправними діями відповідача, позивач була вимушена звернутися за захистом до правоохоронних органів та викликала на місце події працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_2 , а також зафіксували обставини події, в тому числі із застосування відеозапису на нагрудну боді-камеру. За результатом виїзду працівників поліції на виклик позивача про вчинення щодо неї домашнього насильства та пошкодження належного їй автомобіля, відносно ОСОБА_2 у присутності двох понятих було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ номер № 740451 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вина відповідача у вчиненні стосовно позивача домашнього насильства та заподіяння матеріальної шкоди встановлена постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.01.2023 року в адміністративній справі № 367/84/23, відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Вказала, що для визначення вартості заподіяної відповідачем позивачу матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля, позивач звернулася до ТОВ «Клевер Експерт» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 601/20 від 14.07.2020 року. За результатами проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу суб`єктом оціночної діяльності було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 019/01-23 від 24.01.2023 року. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу (вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу), завданого власнику пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN JETTA реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок неправомірних дій Відповідача складає 135 720 (сто тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 81 копійка. При цьому за проведення вказаної оцінки позивачем було сплачено 4000,00 гривень Таким чином, розмір заподіяних відповідачем матеріальних збитків внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля становить: 135 720,81 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля) + 4000,00 грн. (вартість проведення оцінки пошкодженого автомобіля) = 139 720 (сто тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 81 копійок.
Також вказала, що крім матеріальних збитків, позивачу, яка стала жертвою домашнього насильства, було завдано також моральної шкоди. Завдана відповідачем моральна шкода полягає в тому, що Позивач внаслідок протиправної поведінки відповідача щодо неї, зазнала душевних страждань та переживань через висловлювання в її адресу, в присутності її сина, нецензурної лайки, словесних образ, принижень, погрози фізичною розправою, а також у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля. Через винні протиправні дії відповідача, що спричинили пошкодження автомобіля, позивач була позбавлена можливості вільно користуватися своїм транспортним засобом, на якому вона постійно їздила на роботу та по сімейним справам, внаслідок чого вимушено змінився усталений спосіб і ритм життя позивачки, що негативно вплинуло на її психологічний стан. До того ж, такі протиправні та агресивні дії відповідача, а особливо коли відповідач розбив бітою належний автомобіль позивача, викликали у позивача побоювання за свою безпеку та безпеку свого сина, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди психічному здоров`ю позивача. Заподіяння моральної шкоди позивачу в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи № 367/84/23. Так, як вбачається з змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 740451 від 01.01.2023 року, було встановлено, що 01.01.2023 близько 15.50 год ОСОБА_2 (Відповідач) вчинив відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_1 (позивача) дії психологічного характеру, а саме висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою їй та сину позивача. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.01.2023 року в адміністративній справі № 367/84/23 встановлено, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_1 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній могло бути спричинено психологічну травму. Вважають, що вчинення відповідачем щодо позивача протиправних дій, за викладених вище обставин, негативно вплинуло на її психологічний спокій, здоров`я та спокійний побут, а отже завдало моральної шкоди.
Зазначила, що після погроз фізичною розправою в адресу ОСОБА_1 , а також пошкодження належного їй автомобілю та враховуючи що Відповідач продовжував проживати в тому ж самому будинку, що і Позивач, ОСОБА_1 мала реальні побоювання, що відповідач в подальшому реалізує свої погрози та спричинить фізичну шкоду потерпілій або її синові, оскільки ОСОБА_2 не завжди може контролювати свої дії (вчинки). Отже, позивач була змушена звернутися до Ірпінського міського суду Київської області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02.03.2023 року по справі № 367/1393/23 було видано обмежувальний припис стосовно відповідача, на строк шість місяців, яким було визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладання на нього обов`язків: - заборонено відповідачу перебувати в місці проживання позивача; - заборонено відповідачу особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - позивача, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонено відповідачу вести листування, телефонні переговори з позивачем або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При прийнятті рішення про видачу обмежувального припису суд виходив з того, що є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалої особи - ОСОБА_1 необхідно видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 .
Отже, у зв`язку з тим, що через протиправні дії відповідача позивач змушена тривалий час відчувати душевні страждання та переживання, у зв`язку з чим позивачу з боку відповідача було заподіяно моральну шкоду, позивач оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. та вважає даний розмір моральної шкоди справедливим та співрозмірним з тими душевними стражданнями та негативними наслідками, яких завдав своїми протиправними діями відповідач позивачу.
В зв`язку з викладеним вище просила суд, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) 139 720 (сто тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 81 копійок, в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, сплачений судовий збір у сумі 1697,21 гривень та витрати пов`язані з розглядом справи, та на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2023 року по справі відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду подали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
В судове засідання відповідач не з`явилася, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується доставкою смс-повісток, а також оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із до ч.1 та ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Як вбачається з матеріалів справи, що позивач, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в 1/12 частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2019 року, виданим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Стрельцовою І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 17, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 152666430 від 15.01.2019.(а.с.13-20)
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 належить на праві власності транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель JETTA, чорного кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . (а.с.21)
Судом встановлено, що 01.01.2023 року приблизно о 15 год. 50 хв. відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , через раптово викликану у нього неадекватну поведінку, вчинив відносно ОСОБА_1 дії психологічного характеру (висловлювався в бік позивача нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою) та пошкодив бітою належний ОСОБА_1 автомобіль марки VOLKSWAGEN модель JETTA реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдав ОСОБА_1 матеріальної шкоди. Внаслідок протиправних дій відносно ОСОБА_2 у присутності двох понятих було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ номер № 740451 від 11.01.2023 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 367/84/23.
Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2023 року по справі № 367/84/23, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00грн.(а.с.63)
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2023 року по справі № 367/1393/23 задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравченка Андрія Вікторовича, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: - заборонено ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 1/2 частині будинку за адресою: АДРЕСА_1 (перший поверх), яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; - заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В іншій частині вимог - відмовлено. Встановлено строк дії обмежувального припису шість місяців.(а.с.64-68).

Встановлено, що протиправними діями ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_1 марки VOLKSWAGEN модель JETTA реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується рапортом старшого дільничного офіцера поліції відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київської області старшим лейтенант поліції ОСОБА_5 та фотокопіями.(а.с.51-58)

Згідно з ч. 1, З cm. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Згідно із ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що для визначення вартості заподіяної ОСОБА_2 матеріальної шкоди, позивач ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Клевер Експерт». За результатами проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу суб`єктом оціночної діяльності було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 019/01-23 від 24.01.2023 року.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу (вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу), завданого власнику пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN JETTA реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок неправомірних дій склала в розмірі 135 720 (сто тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 81 копійка.(а.с.22-37)

Ураховуючи те, що згідно чинного законодавства відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, суд дійшов висновку про те, що позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 135 720,81 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог відповідачем не подано.

Також, як вбачається із матеріалів справи, вартість висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 019/01-23 складає 4000 грн., що були сплачені ОСОБА_1 (оплата підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 12 від 24 січня 2023 року, у зв`язку з чим суд вважає правомірним покладення обов`язку відшкодування даних коштів на відповідача.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з відповідними змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 вищезазначеної постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства та встановлених обставин, суд вважає, що позивачу дійсно завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням транспортного засобу, і грошовий вираз такої шкоди має бути стягнутий з відповідача, як особи що несе відповідальність за завдання шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відповідного відшкодування суд приймає до уваги твердження позивача, що через протиправні дії відповідача вона змушена тривалий час відчувати душевні страждання та переживання, що негативно вплинуло на її психологічний спокій, здоров`я та спокійний побут.

При цьому, дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди з суми 30 000,00 грн. до 10 000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно роз`яснень, які містяться в 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу було надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02 лютого 2023року укладеного між АО «Легал Едвайзерс» та клієнтом ОСОБА_1 , детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом станом на 01.05.2023р. за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 02/02/2023-М від 02.02.2023р. укладеного між АО «Легал Едвайзерс» та клієнтом ОСОБА_1 , платіжну інструкцію № від 02/02/2023р., з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 20000,00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікованим фахівцем; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 5 детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом станом на 01.05.2023р. за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 02/02/2023-М від 02.02.2023р. укладеного між АО «Легал Едвайзерс» та клієнтом ОСОБА_1 , адвокатом Кравченком А.В. були надані послуги за формування, підготовку та подання до суду заяви про видачу обмежувального припису (в тому числі виготовлення необхідної кількості копій доданих до клопотання документів до суду) в розмірі 6000,00грн., тобто виконані адвокатом роботи були в межах іншого судового провадження, та не можуть бути стягненні з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд наголошує, що для покладення на сторону відповідача витрат пов`язаних зі сплатою гонорару адвоката суд повинен бути переконаний в безпосередній та якісній участі адвоката у процесуальних діях сторони впродовж розгляду справи судом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 4.2. розділу 4 договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02 лютого 2023року укладеного між АО «Легал Едвайзерс» та клієнтом ОСОБА_1 , розмір гонорару та порядок його сплати узгоджується сторонами у додатковій угоді, з урахуванням умов даного Договору та об`єму професійної правничої (правової) допомоги. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи не досягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт, якщо інше не визначено у додатковій угоді до даного Договору.

Однак адвокатом Кравченком А.В. до суду не було подано Додаткової угоди, щодо узгодження розміру гонорару та порядку його сплати укладеної між АО «Легал Едвайзерс» та клієнтом ОСОБА_1 . Натомість адвокатом надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом станом на 01.05.2023р. за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 02/02/2023-М від 02.02.2023р. укладеного між АО «Легал Едвайзерс» та клієнтом ОСОБА_1 , в пункті 7 якого зазначено, що гонорар адвоката становить 4000,00грн., однак судом не може брати до уваги як належний доказ наявності підстав для покладення на відповідача витрат зі сплати гонорару адвоката, позаяк вказаний запис носить лише інформативний характер, та не підтверджений належними доказами.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 4000,00 грн гонорару адвоката.

З урахуванням вимог ст. 137, ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10000,00 гривень.

Крім того, згідно зі ст. ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1497,21 грн., що підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції № 40638288 від 20 березня 2023.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, керуючись п.3, п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) 139 720 (сто тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 81 копійок, в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), 10 000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп. в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1497,21 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.С. Кухленко