Справа № 450/1741/23 Провадження № 2/450/803/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_3 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та Приватного нотаріуса Олефір Р.В. про визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №37 від 14.10.1999 «Про можливість оформлення права власності окремим громадянам на житлові будинки в селі Дмитре Дмитрівської сільської ради» в частині оформлення права власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 та видачі свідоцтва про право власності; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 27.11.1999, що видане ЛОДКБТІ та ЕО ОСОБА_4 на 15/20 житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради №37 від 14.10.1999; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. ОСОБА_3 на 15/20 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Олефір Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.07.2022, індексний номер 64234392; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, кладови, житлової кімнати, кухні, коридору, житлової кімнати, кухні та коридору, загальною площею 127,5 кв.м., з яких 66,3 кв.м. житлової площі та 61,2 кв.м. допоміжної площі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Дмитрівського старостинського округу Львівського району Львівської області №494 від 25.08.2022. Відповідно до цієї довідки ОСОБА_5 до дня смерті належала 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_2 . Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватої власності. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склавши 11.07.2006 заповіт, яким все своє майно заповіла своєму племіннику ОСОБА_2 , 1961 року народження. Заповіт не змінено і не скасовано, спадкова справа після її смерті не заводилась, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки він постійно проживав з нею до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, позивач дізнався, що відповідачка ОСОБА_3 успадкувала після своєї матері ОСОБА_4 15/20 частин житлового будинку АДРЕСА_3 . 10.02.2023 сторона позивача довідалася про оскаржуване рішення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Оскаржувані рішення та свідоцтво про право власності на житловий будинок в частці 15/20 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки згідно погосподарських книг спірний житловий будинок числиться в частках по 1/2 за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . А тому видача свідоцтва про право власності на житловий будинок на ім`я ОСОБА_4 в частці 15/20 суперечить записам у погосподарських книгах Дмитрівської сільської ради та вимогам чинного на той час законодавства, тому існують правові підстави для визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності від 27.11.1999, яке видано ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради від 14.10.1999 №37.

28.11.2023 до суду надійшла заява в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій позивач зменшив позовні вимоги та просив визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 27.11.1999, видане ОСОБА_4 на 15/20 житлового будинку АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Олефір Р.В. ОСОБА_3 на 15/20 часток житлового будинку в АДРЕСА_2 , визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Олефір Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.07.2022, індексний номер 64234392, визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 . Отримавши копію рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району №37 від 14.10.1999, виявилося, що таким рішенням надано дозвіл ОСОБА_4 на оформлення лише 1/2 частини житлового будинку, а не 15/20 частин, як зазначено в інвентаризаційній справі на спірний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Дмитрівського старостинського округу Львівського району Львівської області №494 від 25.08.2022 записами з погосподарських книг Дмитрівської сілсьької ради за 1967-1968, 1970-1973, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2011-2015, 2016-2020. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склавши 11.07.2006 заповіт, яким все своє майно заповіла своєму племіннику ОСОБА_2 , 1961 року народження. ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки він постійно проживав разом з нею до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, звернувшись до нотаріуса позивач довідався, що ОСОБА_3 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 15/20 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . При ознайомленні з матеріалами інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходиться в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», в якій міститься витяг з рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської облаті №37 від 14.10.1999 про надання дозволу ОСОБА_4 на оформлення 15/20 частин житлового будинку АДРЕСА_2 . Отримавши копію рішення в архівному відділі м.Пустомити, виявилося, що таке є законним, оскільки таким рішенням ОСОБА_4 вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на частину житлового будинку в с.Дмитре, Львівської області. Згідно погосподарських книг Дмитрівської сільської ради за 1967-1969, 1970-1973, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 196-2000, 2001-2005, 2011-2015, 2016-2020 за ОСОБА_6 , а згодом за його дружиною ОСОБА_4 числиться частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Оскаржуване свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім`я ОСОБА_4 в частці 15/20 суперечить записам у погосподарських книгах Дмитрівської сільської ради та вимогам чинного на той час законодавства. А тому є незаконними та підлягають скасуванню свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. ОСОБА_3 на 15/20 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та рішення приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Олефір Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.07.2022, індексний номер 64234392, як такі, що здійснені на підставі незаконного свідоцтва про право власності. Крім того, згідно відповіді Державного архіву Львівської області, в книзі протоколів засідань та рішень виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за 1082 рішень, прийнятих на користь ОСОБА_4 не виявлено. Рішення №6 від 12.03.1982 в книзі протоколів засідань та рішень виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради за 1982 відсутнє.

Позиція відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області: Рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.10.1999 №37 «Про оформлення права особистої власності та реєстрацію житлових будинків» виконавчий комітет вирішив оформити право власності окремим громадянам на житлові будинки в с.Дмитре Дмитрівської сільської ради та видати свідоцтво про право власності, зокрема, ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 від 14.10.1999 №37. На підставі вищевказаного рішення ЛОДКБТІ та ЕО ЛОР видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на житловий будинок від 27.11.1999, серія НОМЕР_1 , зареєстроване в реєстровій книзі №1 за реєстровим №122. Крім того, рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 12.03.1982 №6 «Про дозвіл на добудову житлового будинку» виконавчий комітет надав дозвіл на добудову житлового будинку ОСОБА_4 жительці с.Дмитре Пустомитівського району Львівської області. Проведення ОСОБА_4 добудови житлового будинку стало підставою для заміни належних співвласникам часток у ньому. На момент прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету та видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житловий будинок на 15/20 часток житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна регулювався Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 №121. П.4.1 розділу 4 Інструкції визначалося, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11 органами місцевого самоврядування, в тому числі власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, внаслідок чого змінились належні їм частки. У випадках, коли співвласники не згодні змінити частки добровільно це питання вирішується в судовому порядку. ОСОБА_5 , за якою обліковувалася інша частина житлового будинку АДРЕСА_2 , своєї незгоди з приватизацією ОСОБА_4 житлового будинку в частці 15/20 не заявляла. Записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, хоча самі погосподарські книги та виписки з них не є правовстановлювальними документами на об`єкти нерухомого майна. ОСОБА_3 у визначений законом спосіб набула, а тому їй на законних підставах належить на праві спільної часткової власності у розмірі частки 15/20 житлового будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 жодним чином не може претендувати на визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 127,5 кв.м, з яких 66,3 кв.м. житлової площі та 61,2 кв.м. допоміжної площі, про що він просить в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву не надала та своєї позиції щодо позовних вимог не висловила, в судове засідання не з`вилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Треті особи Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та Приватний нотаріус Олефір Р.В. відзиву на позов на адресу суду не скеровували, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

13.04.2023 запит щодо доступу до персональних даних; 22.05.2023 відповідь на запит; 24.05.2023 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду; 27.06.2023 відзив Щирецької селищної ради на позовну заяву; 04.07.2023 клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи; 06.07.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів; 07.07.2023 ухвали про витребування доказів; 01.08.2023 заява відповідача Щирецької селищної ради щодо виконання вимог ухвали; 22.08.2023 заява ОКП «БТІ та ЕО» про виконання вимог ухвали про витребування доказів; 21.09.2023 заява представника відповідача ОСОБА_3 про оголошення перерви; 21.09.2023 ухвала про відкладення підготовчого судового засідання; 20.10.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів; 20.10.2023 ухвала про витребування доказів; 14.11.2023 заява приватного нотаріуса Олефір Р.В. про надання копії спадкової справи; 22.11.2023 клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи; 28.11.2023 заява представника позивача про зміну позовних вимог; 28.11.2023 клопотання представника позивача про залучення третіх осіб; 07.12.2023 ухвала про залучення третіх осіб; 07.12.2023 ухвала про відкладення справи; 22.01.2024 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 27.05.2014, актовий запис №17.

Все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом буде мати право, ОСОБА_5 заповіла своєму племіннику ОСОБА_2 , 1961 року народження, про що склала заповіт 11.07.2006, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Пустомитівського раойну Львівської області.

Згідно довідки виконавчого комітету Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №494 від 25.08.2022, виданої Дмитрівським старостинським округом Львівського району Львівської області за витягом з погосподарської книги за 2011-2015, номер об`єкта ПГО 01301 в погосподарській книзі №2 (1/2) житлового будинку по с.Дмитре, Пустомитівського району, Львівської області за 2011-2015 відкритий на ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будинок побудований 1953, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 до дня смерті належала частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи слідує, що підтвердженням належності 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 спадкодавцю ОСОБА_5 є записи в погосподарських книгах pf 1974-1976, 1977-1979,1980-1982, 1983-1985,1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2006-2010, 2016-2020, 2021

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952 IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 № 533- XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом Української РСР від 25.12.1974 № 3377-УШ «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутаті,затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12.05.1985 № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 №45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Як зазначив у відзиві відповідач Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.10.1999 №37 «Про оформлення права особистої власності та реєстрацію житлових будинків» ОСОБА_4 оформлено право власності та видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З витягу з рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №37 від 14.10.1999 «Про оформлення права особистої власності та реєстрацію житлових будинків», яке міститься в матеріалах інвентаризаційної справи (папка №37172) ЛОДКБ ТІ та ЕО, ОСОБА_4 вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 15/20 будинку АДРЕСА_2 .

Однак згідно наявного в архівному відділу у м.Пустомити, рішення виконкому Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №37 від 14.10.1999, вирішено погодитися з висновком ЛМБТІ та оформити право особистої власності окремим громадянам на житлові будинки в с.Дмитре згідно з додатком №1, видати свідоцтво про право особистої власності на житлові будинки, просити ЛМБТІ провести реєстрацію будинків, наведених в рішенні. Так, у додатку №1 до рішення виконкому Дмитрівської сільської ради №37 від 14.10.1999 зазначено, що ОСОБА_4 належить 1/2 будинку.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 рішенням виконкому Дмитрівської сільської ради №37 від 14.10.1999 було передано 1/2 будинку, а не 15/20 його частин, як зазначено у свідоцтві про про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , виданому ОСОБА_4 , оскільки таке видане на підставі рішення Дмитрівської сільської Ради народних депутатів від 14.10.1999 №37.

З відповіді Державного архіву Львівської області №4904/01-36 вих від 29.08.2023 вбачається, що в книзі протоколів засідань та рішень виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за 1982 рішень, прийнятих на користь ОСОБА_4 не виявлено. Рішення №6 від 12.03.1982 в даній книзі відсутнє.

Таким чином покликання відповідача на рішення виконавчого комітету Дмитрівської сілсьької Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області №6 від 12.03.1982 «Про дозвіл на добудову житлового будинку» ОСОБА_4 як підставу для збільшення в подальшому частки у праві власності на будинок не може бути взято до уваги судом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належало 1/2 будинку АДРЕСА_3 , а тому правовстановлюючі документи на частку будинку у розмірі 15/20 є незаконними та підлягають скасуванню.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №132/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. онуці ОСОБА_3 на спадщину, яка складається з 15/20 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 . 15/20 часток у праві власності на вказаний житловий будинок належали спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 27.11.1999 виконкомом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення виконкому №37 від 14.10.1999 та зареєстрованого Львівським обласним державним комунальниим бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в реєстровій книзі №1 за реєстрованим №122.

Однак, як було встановлено судом, спадкодавцю ОСОБА_4 належала 1/2 частина будинку АДРЕСА_2 , то успадковане ОСОБА_3 згідно заповіту майно складає 1/2 вказаного вище будинку, а не 15/20 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Таким чином суд приходить до переконання, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. ОСОБА_8 на 15/20 часток житлового будинку є незаконним та підлягає скасуванню.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ, які вже відбулися, з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №645/3067/19, від 17.08.2022 року у справі №450/441/19, від 22.08.2022 року у справі №597/977/21, належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином, з аналізу наведеної норми Закону вбачається, що ефективним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсним чи скасування документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Позовна вимога про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень є похідною від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки підставою для державної реєстрації речового права було вищевказане свідоцтво.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. ОСОБА_3 на 15/20 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 було визнано незаконним та скасовано, на підставі якого приватним нотаріусом внесено запис до державного реєстру речових прав про державну реєстрацію прав та обтяжень, а тому суд приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.07.2022, індексний номер: 64234392, прийняте приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Олефір Р.В.

Щодо визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , то слід зазначити наступне.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

З технічного паспорта від 07.07.2022, інвентаризаційна справа №37172 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 складається з з коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, кладови, житлової кімнати, кухні, коридору, житлової кімнати, кухні та коридору, загальною площею 127,5 кв. м., з яких 66,3 кв. м. житлової площі та 61,2 кв. м. допоміжної площі.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Як було вказано вище, за життя ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном на власний розсуд, склавши 11.07.2006 заповіт, за яким все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму племіннику ОСОБА_2 , 1961 року народження.З Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №71358519 від 03.02.2023, сформованого приватним нотаріусом Олефір Р.В. заповіт є чинним, такий не змінено і не скасовано.

Згідно довідки Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області №493 від 25.08.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , 1961 року народження, постійно проживав із ОСОБА_9 до дня смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71358484 від 03.02.2023, сформованого приватним нотаріусом Олефір Р.В., спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_5 , не заводилася.

Таким чином позивач ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 та не заявляв відмови від неї, а тому він фактично успадкував зазначене в заповіті належне спадкодавцю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, а саме, 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 18, 321, 392, 1216-1218, 1220, 1268, 1270, 1301 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_2 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 27 листопада 1999 року, видане Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки ОСОБА_4 на 15/20 житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому Дмитрівської сільської ради № 37 від 14 жовтня 1999 року.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20.07.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р. В. ОСОБА_3 на 15/20 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Олефір Р. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.07:2022, індексний номер: 64234392.

Визнати за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, кладови, житлової кімнати, кухні, коридору, житлової кімнати, кухні та коридору, загальною площею 127,5 кв. м., з яких 66,3 кв. м. житлової площі та 61,2 кв. м. допоміжної площі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідачі: Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області, , місцезнаходження 81120, смт. Щирець, пл. Ринок, 8, Львівського району Львівської області.

ОСОБА_3 , АДРЕСА_6 .

Треті особи: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", , 79000, м. Львів, вул. Липинського, 54.

Приватний нотаріус Олефір Роман Васильович, 81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 22-а.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2024.

СуддяД. А. Кукса