Справа №:755/8529/21
Провадження №: 2/755/2755/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Малюта А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника позивача - адвоката Гордова М.М. про зміну підстав позову, подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, акту зарахування зустрічних взаємних однорідних вимог,

в с т а н о в и в:

27 травня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» про визнання права власності на майнові права на об`єкт нерухомого майна, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

06 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договору купівлі-продажу транспортного засобу, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, акту зарахування зустрічних взаємних однорідних вимог.

06 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справ та призначено справу до судового розгляду по суті.

20 січня 2022 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест».

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року - скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договору купівлі-продажу транспортного засобу, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, акту зарахування зустрічних взаємних однорідних вимог.

Об`єднано в одне провадженні позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» про визнання права власності на майнові права на об`єкт нерухомого майна, та зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договору купівлі-продажу транспортного засобу, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, акту зарахування зустрічних взаємних однорідних вимог.

15 лютого 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інцест» про визнання права власності на майнові права на об`єкт нерухомого майна.

15 лютого 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення ОСОБА_3 до участі у справі в процесуальному статусі - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

16 квітня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника позивача - адвоката С.Ю. Ішутко про поновлення процесуального строку для долучення письмових доказів.

Поновлено позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» процесуальний строк для подання до суду письмового доказу.

Долучено до матеріалів цивільної справи копію Висновку експерта від 08 березня 2023 року №СЕ-19/111-23/10706 -ПЧ, складений судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Ольгою Юріною.

25 квітня 2024 року представник позивача - адвокат Гордов М.М. в судовому засіданні подав заяву про поновлення процесуального строку та прийняття заяви про зміну підстав позову, мотивуючи свою позицію посилається на наступне, що на підставі ухвали суду від 16 квітня 2024 року долучено до матеріалів цивільної справи копію Висновку експерта від 08 березня 2023 року №СЕ-19/111-23/10706-ПЧ, складений судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Ольгою Юріною, у зв`язку з чим виникла необхідність змінити підстави, а саме визнання недійсними оспорюваних правочинів з підстав, передбачених статями 203, 215 Цивільного кодексу України, так як вони підписані особою, яка не мала на це відповідні повноваження. Щодо підстав поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про зміну підстав позову, представник посилається на той факт, що виникнення обставин для зміни підстав позову пов`язане саме з прийняттям судом письмового доказу - висновку експерта, який залучений судом до справи лише 16 квітня 2024 року, тому саме прийняття вказаного доказу і стало підставою для подання цієї заяви.

Представник відповідачів - адвокат Омеляненко Б.В. в судовому засіданні висловив свої заперечення щодо поновлення позивачу процесуального строку та прийняття заяви про зміну підстав позову, яка мала бути подана стороною позивача під час проведення підготовчого судового засідання.

Вислухавши позицію учасників цивільного процесу, наведені ними підстави та заперечення для поновлення процесуального строку та прийняття заяви про зміну підстав позову, приходить до наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, під підставами позову, які згідно із ст. 49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Зміна підстав позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Право особи на поновлення процесуального строку та дискреційні повноваження суду з цього питання не є абсолютними, строк може бути поновлений тільки у випадку, коли він був пропущений з поважних причин, якими можуть виступати обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на вчинення відповідної процесуальної дії, вчасно її вчинити.

Заявлене представником позивача клопотання про поновлення строку для подання заяви про зміну підстав позову не містить посилань на обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення цієї процесуальної дії у встановлений законом строк.

Крім того, наведені представником позивача обставини не можуть бути достатньою підставою для поновлення пропущеного строку, безпідставне ж його поновлення суперечитиме такому основному принципу цивільного судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Суд враховує, що 25 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договору купівлі-продажу транспортного засобу, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, акту зарахування зустрічних взаємних однорідних вимог, представником позивача Ішутко С.Ю. , який брав участь у судових засіданнях, не заявлялись клопотання про повернення на стадію підготовчого судового засідання для вчинення певної процесуальної дії - подання заяви про зміну підстав та/або предмету позову, витребування доказів, долучення письмових доказів, враховуючи стадію цивільного процесу коли вирішувалось питання про прийняття зустрічного позову, в даному процесі після закриття підготовчого судового засідання.

Разом з тим, доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Суд зауважує, що пропуск без поважних причин процесуального строку для подання заяви про зміну підстав (предмету) позову є законною підставою для повернення такої заяви. Крім того, необхідною умовою для поновлення пропущеного строку є наведення заявником причин його пропуску, яким суд надає оцінку на предмет їх поважності.

При оцінці поважності причин пропуску строку необхідно звертати увагу не лише на об`єктивні, але й суб`єктивні чинники, зокрема поведінку особи, що свідчить про її наміри реалізувати процесуальні права. Згідно з усталеною судовою практикою поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку звернення до суду оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду в конкретній справі.

Виходячи з положень пункту 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі №686/15112/22.

Враховуючи наведене, стадію цивільного процесу, суд не вбачає підстав для поновлення процесуального строку для подання заяви про зміну підстав позову, яка подана представником позивача - адвокатом Гордовим М.М., та залишає подану заяву про зміну підстав позову без розгляду, за відсутності поважних причини для поновлення процесуального строку для подання заяви про зміну підстав позову, яка має бути подана позивачем на стадії підготовчого судового засідання з дотримання вимог статі 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статями 49, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про зміну підстав позову, яка подана представником позивача - адвокатом Гордовим М.М.

Заяву про зміну підстав позову, яка представником позивача - адвокатом Гордовим М.М., - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я