Провадження № 2/202/2598/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача у вересні 2021 року звернувся до Солом`янського районного суду міста Києваз позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18.09.2018 року у м. Києві по вул. Жилянській 45 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2018 року по справі № 752/20049/18 ОСОБА_2 було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП.

Автомобіль «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований в ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі страхового сертифіката №209 від 26.04.2018 року до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № ВВ-008-А/16/ЦО/Ю від 17.05.2016 року.

Враховуючи матеріали страхової справи, керуючись законодавством у сфері страхування та умовами договору добровільного страхування, ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 38364,09 гривень.

Цивільно-страхова відповідальність ОСОБА_1 під час експлуатації «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників транспортних засобів №АМ/006347364, який діяв на дату настання ДТП. Згідно умов Полісу № АМ/006347364, розмір франшизи становить 2000,00 гривень.

10.12.2018 року ПрАТ «СК «Юнівес» звернулось до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 36364,09 гривень (сплачене страхову відшкодування з вирахуванням розміру франшизи). 28.02.2019 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» перерахувало на банківський рахунок ПрАТ «СК «Юнівес» кошти в розмірі 18068,86 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №540_007 від 28.02.2019 року.

Отже, розмір невідшкодованого збитку внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 складає 20295,23 гривень, які останній, як винуватець ДТП зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «СК «Юнівес».

Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 20295,23 гривень, судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 гривень.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовну провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

25 грудня 2023 року цивільна справа № 762/5227/23 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 грудня 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 26 грудня 2023 року цивільну справу прийняти до спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.

В судове засідання представник позивача не з`явився, натомість в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача адвоката Домашенка О.Є. про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. інтересів держави.

Загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Судом встановлено, що 18.09.2018 року у м. Києві по вул. Жилянській 45 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вчинення дорожньо-транспортної пригоди також встановлено й підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 10 жовтня 2018 року по справі №752/20004918 (провадження№3/752/7981/18) , відповідно до якої встановлено вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на останнього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до страхового сертифікату № 209 від 26 квітня 2018 року до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № ВВ-008-А/16/ЦО/Ю від 17.05.2016 року, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована на підставі добровільного страхування наземного транспортного засобу № ВВ-008-А/16/ЦО/Ю від 17.05.2016 року програма «Каско Unives». Відповідно до умов даного Договору, страхова компанія взяла на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Страхування - це система економічних відносин, які виникають між двома сторонами - страховиком і страхувальником - щодо забезпечення захисту майнових інтересів останнього за рахунок сплати ним страхових платежів (премій) до спеціально створених для цього цільових фондів, звідки здійснюється відшкодування збитків (у разі настання обумовлених страхових ризиків).

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Позивач, на вимогу виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту, на підставі страхового акту № А-2857/ЦО по Договору № ВВ-008-А/16/ЦО/Ю/209 від 26 квітня 2018 року, враховуючи матерали страхової справи, ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 38364,09, що підтверджується платіжним дорученням № 31638 від 27.11.2018 року, призначення платежу: страх.відк.Віейбі Лізинг ТОВ, за дог. № ВВ-008-А/16/ЦО/Ю/209 від 26 квітня 2018 року по авт. Hyundai Н1», р.н. НОМЕР_2 , 2014 р.в., рах. НОМЕР_3 від 27.09.2018 р. без ПДВ.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи містяться в ст. 27 Закону України «Про страхування».

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Полісом обов`язкового страхування № АМ/006347364 у ПрАТ «CK «AXA Страхування» застрахована цивільна-правова відповідальність водія ОСОБА_1 під час експлуатації «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , із розміром франшизи 2000,00 гривень.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи вищевказані вимоги можна зробити висновок, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03.10.2018 року по справі № 686/17155/15-ц.

Оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 10 жовтня 2018 року по справі №752/20004918 (провадження№3/752/7981/18), встановлено провину ОСОБА_1 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ «СК «Юнівес» реалізувало своє право зворотної вимоги щодо відшкодування збитків до ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Відповідно до платіжного доручення № 540_007 від 28 лютого 2019 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» здійснило виплату в сумі 18068,86 гривень на рахунок ПрАТ «СК «Юнівес», призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту №АХА2451126, Юнівес ПрАТ СК, іпн 32638319, без ПДВ.

З метою сплати невідшкодованого збитку відповідачу, як особі винній у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позивачем була надіслана заява № А-2857/ЦО щодо відшкодування завданих збитків у розмірі 20295,23 гривень (вих. № 19/09/19-03 від 13.09.2019 року).

Разом з тим, відповідач не здійснив відшкодування в добровільному порядку, а тому Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» Юнівес» звернулося до ОСОБА_1 , як до особи, яка безпосереднього завдавала шкоди, з позовною заявою про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 20295,23 гривень.

В ході розгляду справи, відповідачем не надано доказів відшкодування позивачу залишку виплаченої ним страхової виплати, не спростовано й інших доводів позивача.

Враховуючи наведене, оскільки позивач свої зобов`язання за договором страхування виконав, здійснивши виплату страхового відшкодування, проте не отримав повного фактичного відшкодування цієї суми від страхувальника винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а відтак з відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що складає 20295,23 гривень.

Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

27 серпня 2021 року між ФОП ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес», в особі Голови Правління, який діє на підставі Статуту укладено Договір № 56/2021 про надання професійної правничої допомоги.

Обсяг виконаних робіт визначений в Акті № 56/2021 прийманні-передачі наданих послуг від 31.08.2021 року, згідно з якими, ПрАТ «СК «Юнівес» надано правову допомогу на суму 9000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 43661 від 01.09.2021 року.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Окрім того, відповідно до платіжного доручення № 43633 від 30.08.2021 року, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до ст. 141 КПК України, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Юнівес» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2270,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст.223, ч. 2 ст.247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», код ЄДРПОУ 32638319, розмір невідшкодованого страхового відшкодування в порядку суброгації, що становить 20295,23 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», , судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2270,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський