Справа 206/650/24
Провадження 2-о/206/149/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участю: секретаря Погребної А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою заявник зареєстрована не була, однак фактично мешкала та була пов`язана спільним побутом з січня 2008 року та по день смерті бабці, а фактично була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За життя бабуся склала заповіт від 17.10.2012 року, за яким заповідала їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а її батькові ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) земельну ділянку площею 0,0605 га на території АДРЕСА_3 , яка передана для садівництва. Після смерті баби вона звернулась до державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але 10 листопада 2023 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини після її смерті. Таким чином, з метою оформлення права на спадкове майно вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання заявника про витребування письмових доказів.

19 березня 2024 року заявник подала уточнену заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до якої просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання її разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2008 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні заявник і її представникзаяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у тому числі справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2022 року ( а.с. 8)

Родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та заявницею ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження заявниці ОСОБА_5 № НОМЕР_2 від 19.06.1990 року, свідоцтвом про народження батька заявниці ОСОБА_4 № НОМЕР_3 від 24.12.1976 року, свідоцтвом про шлюб заявниці ОСОБА_1 ( до укладення шлюбу- ОСОБА_5 ) серії НОМЕР_4 (а.с.13-15).

З наданої Шостою дніпровською держнотконторою Спадкової справи №654/2023, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 19 жовтня 2023 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3

19 жовтня 2023 року була заведена спадкова справа.

Будь-які інші особи (спадкоємці померлої) з жодними заявами до нотаріуса не зверталися.

В матеріалах спадкової справи наявна копія заповіту ОСОБА_3 , який був складений нею 17 жовтня 2012 року. За цим заповітом, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ., а належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0605 га, яка знаходиться на території с/т «Шиянка» в м. Дніпропетровську, ОСОБА_3 заповідача ОСОБА_4

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтвердджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.12).

10 листопада 2023 року державний нотаріус Єремеєва А. винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до поданих заявником документів та інформації, наявній у спадковій справі, встановлено,що спадкоємець у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався і нею не надано жодних документів на підтвердження факту прийняття спадщини (а.с.11).

Заявник вказує на те, що вона проживала спільно із бабусею ОСОБА_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2008 року по день смерті бабусі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що є сусідкою заявниці, живе в квартирі АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 , яку вона знає з народження, проживала разом з бабусею ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_6 . Вона живе в цій квартирі безперервно більше 10 років. Спочатку вони проживали удвох. Після одруження ОСОБА_1 проживала з двома дітьми та чоловіком. Батько заявниці (син ОСОБА_3 ) помер у 2017 році. ОСОБА_3 померла у листопаді 2022 року. Її онука ОСОБА_8 залишилася проживати у квартирі померлої.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_7 , є сусідкою заявниці. ОСОБА_1 знає давно. Після того, як помер чоловік ОСОБА_3 , ОСОБА_1 стала проживати спільно з бабусею у квартирі АДРЕСА_6 , десь з 2008 року. З того часу ОСОБА_1 безперервно жила у цій квартирі разом з бабусею. Після смерті бабусі залишилась проживати у квартирі.

Відповідно до акту обстеження домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , який був складений мешканцями цього будинку, ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 , 1940 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підтвердження факт проживання разом із спадкодавцем на час його смерті ОСОБА_1 надала суду: декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 07.06.2018,укладену з пацієнтом ОСОБА_1 ,; копію заяви ОСОБА_1 від 26.11.2012 про прийняття на роботу; копію заяви ОСОБА_1 про зарахуваня дитини ОСОБА_10 до 1 класу від 11.11.2021. У всіх цих документах вказана адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.18-21).

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення своїх спадкових прав в нотаріальній конторі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_8 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2008 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.П. Прінь