Справа № 183/2049/24
№ 2/183/1994/24

У Х В А Л А
07 травня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Селянського (Фермерського) господарства «Ксенія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права постійного користування землею, визнання недійсним первісного правовстановлюючого документу (правочину) на землю та витребування майна,
представника позивача ОСОБА_3 , -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.
Від представника позивача адвоката Донець С.О. надійшла заява про зміну предмету позову. Окрім цього, представник позивача просив змінити процесуальний статус відповідача ОСОБА_1 на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача. Заява обґрунтована тим, що згідно рішення Новомосковської районної Ради Дніпропетровської області № 10-7/ ХХІІІ «Про передачу земельних ділянок для розширення селянських (фермерських) господарств» від 10.03.2000 року, вирішено, зокрема, замовити проекти відводу земель для створення селянських (фермерських) господарств в постійне користування слідуючим громадянам: ОСОБА_4 всього 23,7 га земель, з них 23,4 га ріллі.
На підставі вищезазначеного рішення гр. ОСОБА_4 було розроблено науковотехнічну документацію по відведенню земельної ділянки в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства.
Після його смерті, майнові права засновника С(Ф)Г «Ксенія» були успадковані його донькою ОСОБА_6 .
З моменту реєстрації Позивача та по теперішній час, спірна земельна ділянка знаходилась у Позивача на праві постійного користування: оброблялась, засівалась тощо. З зібраного врожаю Позивачем сплачувалась податки, що підтверджується відповідними письмовими доказами доданими до позову.
З договору дарування вбачається, що гр. ОСОБА_2 отримала землю у дар від гр. ОСОБА_1 , якій земля належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І ДП № 091435, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області від 24.05.2002 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 211 від 21.04.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1942.
Згідно отриманої від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни копії державного акту на право приватної власності на землю серії І ДП № 091435, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області від 24.05.2002 року встановити хто був спадкодавцем і на підставі яких документів земельна ділянка належала спадкодавцю, встановити не можливо.
Згідно відомостей з ДЗК відомо, що станом до 22.11.2023р. земельна ділянка обліковувалась, як державна власність, а з 22.11.2023р. як приватна. Згідно відповіді на адвокатський запит ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.02.2024 року вих. № 29-4-0.222-1166/2-24, за наявною інформацією у відділі № 6 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, станом на 31.12.2012 року, за гр. ОСОБА_4 у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею 02.11.2001 року зареєстровано Державний акт на право постійного користування землею ДП Нв № 000554, площею 23,4600 га для ведення фермерського господарства на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
Станом на 31.12.2012 року за громадянкою ОСОБА_1 земельні ділянки на території Новомосковського району не зареєстровані. Згідно відповіді на адвокатський запит Новомосковської районної військової адміністрації Дніпропетровської області вих. № 1275/0/538-24 від 27.02.2024р. розпоряджень голови Новомосковської райдержадміністрації на ім`я ОСОБА_1 не знайдено.
Представник позивача зазначає, що матеріали справи свідчать, що гр. ОСОБА_1 , не була первісним набувачем прав на спірне нерухоме майно, і не повинна відповідати за позовом. Натомість задоволення позовних вимог може вплинути на її права і обов`язки, хоча в частині п. 4.3 Договору дарування земельної ділянки, щодо відшкодування Відповідачу понесених нотаріальних витрат на укладення договору. Тому, представник позивача просить суд змінити її процесуальний статус на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на боці Відповідача.
У підготовчому засіданні представник позивача подану ним заяву підтримав, просив задовольнити.
Інші учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Оскільки заява представника позивача подана до закінчення підготовчого провадження, з метою дотримання процесуальних прав сторони позивача у відповідності до вимог ст. 49 ЦПК України, слід прийняти заяву про зміну предмету позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права та обов`язки щодо однієї із сторін.
Враховуючи наведене вище, оскільки позивачем не заявлено позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 , відтак клопотання представника позивача слід задовольнити та залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 виключивши її з числа відповідачів.
Керуючись ст. ст. 43, 49, 53, 260 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 , виключивши її з числа відповідачів.
Запропонувати відповідачам та третім особам подати до суду заяви (письмові пояснення) відповідно до умов ст. ст. 174, 178, 180, 181, 192 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту складання повного тексту ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.