Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6549/22
Номер провадження 2-др/711/20/24
23 лютого 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі: головуючого-судді Демчика Р.В.. при секретарі Кофановій А.О. за участі позивача ОСОБА_1 , представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника відповідача адвоката Мисан В.М. про винесення додаткового рішення у справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності,-
Зазначив, що в провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.02.2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, на підставі заяви представника позивача з огляду на те, що вказаний позов потрібно доопрацювати, що також є підтвердженням подання представником позивача заяви про зміну предмета та підстави позов.
Також вказав, що п.3 ч.3 ст.141 ЦПК України передбачено,що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання сторонньою явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо.
Зазначив, що позивачем та їх представниками неодноразово затягувався розгляд справи поданням клопотань про відкладення, а також поданням на протязі майже року висновку експерта, як доказу у вказаній цивільній справі. Крім того, уже після закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, представником в порушення строків подано заяву про одночасно зміну предмета та підстав позову, що прямо заборонено процесуальним законом.
Вказана надає право відповідачу подати заяву про ухвалення додатково рішення в частині понесених витрат на правничу допомогу з урахуванням поданих доказів та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
В судовому засіданні представник відповідача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив її задовольнити.
В судовому засіданні представники позивача проти задоволення заяви заперечували.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, прийшов до наступного.
Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).
Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 лютого 2024 року позивні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності залишенні без розгляду.
13.02.2024 року адвокатом Мисан В.М. подано заяву про розподіл витрат на правничу допомогу.
Так, представником відповідача - адвокатом Мисан В.М. долучено Договір про надання правової допомоги від 03 серпня 2024 року укладеного між адвокатом Мисан В.М. та ОСОБА_5 .
Згідно з пунктом 1 договору:
- адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу Клієнту у справі № 711/6549/22 про визнання права власності на частину земельної ділянки, права власності збудованої в домоволодінні системи водопостачання і водовідведення (каналізації) та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водопостачання і відведення (каналізацією), що належить особі на праві приватної власності, а також з наступних правових питань та у таких обсягах:
- консультування Клієнта з питань господарського, цивільного, адміністративного, господарського процесуального, цивільного процесуального та адміністративно процесуального законодавства;
- підготовка та подання до судів всіх рівнів та спеціалізації позовних заяв, відзивів, клопотань, в тому числі у справі про неплатоспроможність Клієнта з правом підпису таких документів.
- представництво інтересів Клієнта у судах всіх рівнів та спеціалізації при розгляді цивільних, адміністративних, господарських, а також установах, підприємствах, закладах;
- представництво інтересів Клієнта в судах апеляційної та касаційної інстанції;
- представництво інтересів Клієнта на зборах кредиторів та комітету кредиторів з правом приймати участь у голосуванні та підписанні протоколів зборів кредиторів та комітету кредиторів.
Розрахунок між сторонами за надані послуги проводиться не пізніше 2-х днів з дня надання послуг по даному договору (п.6.2. Договору).
У п. 1 Акту прийому-передачі від 12 лютого 2024 року встановлено, що на виконання умов Договору про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року, укладеному між Сторонами, своїми підписами Сторони підтверджують що Адвокат належним чином виконував умови зазначеного Договору та надав клієнту наступні послуги: вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 ; аналіз судової практики в подібних правовідносинах; узгодження правової позиції з клієнтом; підготовка відзиву від 03.08.2023 року на позовну заяву ОСОБА_1 ; участь в судовому засіданні 06.10.2023, 07.11.2023, 05.12.2023, 16.01.2024, 08.02.2024, заявлення клопотання про залишення без розгляду та повернення заяви представника позивача про зміну предмета та підставу позову.
Вирішуючи питання про стягнення на користь заявника, на користь якого ухвалено рішення, судових витрат, понесених в суді першої інстанції, суддя виходить із такого.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно із частиною шостою ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Суд враховує, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обгрунтованості позову, а право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним його правом, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви (правовий висновок ВС від 26.09.2018 року у справі № 148/312/16-ц).
Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2023 року відкрите загальне позовне провадження у справі.
Підготовче судове засідання призначене на 07.02.2023 року о 10.00 год.
Сторони в призначене судове засідання не з`явилися, внаслідок чого проведення судового засідання було відкладено до 10.40 год. 06.03.2023 року.
06.03.2023 року судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Судове засідання було відкладено до 15.30 год. 29.03.2023 року.
28.03.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Чепурного В.П., у якому він просить відкласти розгляд справи у зв`язку з його перебуванням у іншому судовому засіданні.
29.03.2023 року сторони в підготовче засідання не з`явилися. У зв`язку з чим розгляд справи був відкладений до 09.00 год. 02.05.2023 року.
02.05.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Демиденка А.І., в якому він просив відкласти судове засідання у зв`язку з укладенням угоди з позивачем та ознайомленням матеріалами справи.
В судовому засіданні 02.05.2023 року була оголошена перерва до 09.40 год. 24.05.2023 року.
23.05.2023 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Демиденка А.І., в якому він просив перенести розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з реабілітаційним лікуванням.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 08.30 год. 16.06.2023 року.
16.06.2023 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено до 09.00 год. 26.07.2023 року.
25.07.2023 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, оскільки лише 24.07.2023 року йому стало відомо про наявність судової справи.
25.07.2023 року до суду надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_7 адвоката Кураси С.А. про ознайомлення з матеріалами справи.
В судовому засіданні 26.07.2023 року, яке було проведено за участі представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_5 та представника третьої особи ОСОБА_9 було задоволене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, а розгляд справи було відкладено до 09.00 год. 06.10.2023 року.
14.08.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, а 15.08.2023 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи щодо позову.
06.10.2023 року судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Судове засідання у справі було відкладене до 11.00 год. 07.11.2023 року.
07.11.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Дубинського В.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що позивач бажає приймати участь у справі особисто.
07.11.2023 року розгляд справи відкладено до 10.00 год. 05.12.2023 року.
05.12.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Дубинського В.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що позивач бажає приймати участь у справі особисто, а він не може надати до суду експертний висновок
В судовому засіданні 26.07.2023 року, яке було проведено за участі представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_4 було задоволене клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, а розгляд справи було відкладено до 10.00 год. 16.01.2024 року.
15.01.2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Дубинського В.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою. Разом з тим, доказів. які б свідчили про хворобу представника позивач ним надано не було.
16.01.2024 року було закрите підготовче провадження у справі, справа була призначена до розгляду по суті на 12.00 год. 08.02.2024 року.
08.02.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про зміну предмета та підстав позову.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.02.2024 року відмовлено у прийнятті заяви представника позивача адвоката Дубинського В.М. про зміну предмета та підстав позову від 08.02.2024 року. Заяву представника позивача адвоката Дубинського В.М. про зміну предмета та підстав позову від 08.02.2024 року разом з додатками повернуто заявнику.
Одразу після проголошення ухвали суду, представником позивача адвокатом Дубинським В.М. було заявлене усне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.02.2024 року позовну заяву залишено без розгляду.
Так у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц Верховний Суд виходив із того, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Отже, суд приходить до висновку, що необґрунтованим діями позивача, що призвело до залишення позовної заяви без розгляду, є подання представником позивача заяви про одночасну зміну предмета та підстав позову, що не передбачено ЦПК України, а після відмови в задоволенні такої заяви, представник позивач відразу заяви клопотання про залишення позову без розгляду, не скори ставшись своїм правом на подачу заяви про зміну предмета чи підстав позову.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, витрати зазначені в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру, а відтак суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, вимога відповідача про стягнення з позивача понесених судових витрат підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 270, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 5000 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Головуючий: Р.В.Демчик.
Повне судове рішення складене 01.03.2024 року
Головуючий: Р. В. Демчик