Номер провадження № 2/521/612/24
02 травня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Громіка Д.Д.,
при секретарі Котигорох Н.С.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №204, в м. Одеса, клопотання відповідача ОСОБА_3 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -
02 травня 2024 року подала заяву про відвід головуючого судді Громіка Д.Д. з розгляду даної цивільної справи.
Зазначає, що суддя Громік Д.Д. в судовому засіданні 27.09.2023р. не розглянув подане клопотання про зупинення провадження у справі, відклав розгляд цього питання на 19.10.2023р.
19.10.2023р. питання зупинення провадження у справі суддя не вирішив, відклав розгляд справи на 07.12.2023р.
07.12.2023 розгляд справи було відкладено на 21.02.2024р.
21.02.2024 розгляд справи було відкладено на 28.02.2024р.
Кожного разу розгляд питання про зупинення провадження відкладалось за клопотанням представника позивача, оскільки представник позивача вважав, що надані суду докази про перебування відповідача на військовій службі є недостатніми для зупинення провадження та не доводять, що він проходить військову службу. Інших клопотань за весь цей час суд не розглядав. Тобто 5 місяців, починаючи з першого підготовчого засідання 27.09.2023р. і до 28.02.2024р. судом вирішувалось клопотання від 20.07.2023р. про зупинення провадження у справі, незважаючи на те, що всі підтверджуючі документи про його перебування на службі в Збройних Силах України службу у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 Окрема Бригада морської піхоти), яка переведена на режим воєнного стану, були наявні в матеріалах справи. Суддя мав змогу самостійно із медіа, зокрема мережі інтернет, отримати загальну інформацію про те, що 35 ОБрМП є бойовою частиною у складі корпусу морської піхоти, на той час виконувала бойові завдання на Сході України, а з осені 2023 року на півдні України (Херсонський напрямок). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2024р. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі було відмовлено з підстав, що надані заявником докази не містять інформації про залучення військової частини, у якій він перебуває на військовій службі, до виконання завдань у зоні бойових дій.
Натомість п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не містить положення про можливість зупинення провадження у справі лише у випадку залучення військової частини до виконання завдань у зоні бойових дій.
Також зазначає, що його, як військовослужбовця, держава та законодавці вже процесуально захистили від потреби вчиняти додаткові дії у справах, в яких він є стороною, - це зупинення провадження у справі. Це є обов`язком суду. Перебуваючи на службі в бойовій частині він не має змоги в повній мірі реалізувати свої права в такій справі, як дана. Також наголошує, що він все зробив, аби дана справа була швидко вирішена, а саме: уклав договір з адвокатом на представництво своїх інтересів, адвокат Свида К.В. пояснила суду про відсутність порушених прав моєї малолітньої дитини, яка і так проживає з позивачкою, а отже про відсутність предмета спору. Однак, суддя Громік Д.Д. витлумачив це так, що якщо я маю представника, то моя особиста участь у справі не обов`язкова і зупиняти провадження у справі не потрібно. За такого стану речей його представник адвокат Свида К.В. не має змоги та професійних знань представляти йогої інтереси у справі, в якій суддя ОСОБА_6 чинить правосуддя у своїй власній правовій парадигмі. Суддя незважаючи на те, що дитина протягом всього свого життя проживає зі своєю матір`ю, дійшов висновку, що зупинення провадження у справі порушуватиме права та інтереси його дитини щодо належного утримання. В чому на його переконання полягатиме таке порушення, суддя Громік Д.Д. не зазначив. І це при тому, що розгляд клопотання про зупинення провадження у справі тривав 5 місяців, і таке тривале вирішення цього питання чомусь на думку судді не порушувало інтересів його дитини. За клопотанням позивача 28.02.2024р. суддя Громік Д.Д. також ухвалив в судовому засіданні опитати дитину стосовно фактичних обставин справи. При цьому порушення моїх прав як однієї із сторін процесу, в тому числі бути присутнім при опитування моєї дитини, оскільки справа стосується особистих відносин (моїх з сином), суддю ОСОБА_6 не цікавили. Суддя Громік Д.Д. навіть не дозволив мені взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Тому виникає питання: як мені бурати участь у даній справі, перебуваючи на службі в бойовій частині? Військова служба у воєнний час не дозволяє йому бути присутнім в судових засіданнях навіть в режимі відеоконференції у визначені дату та час, враховуючи поганий інтернет-зв`язок або взагалі його відсутність в місцях, де він знаходиться, умови виконання військових обов`язків, перебування в нічних нарядах, а також позаштатні ситуації, які в умовах війни заздалегідь спрогнозувати неможливо. Однак, я намагався врегулювати це питання, але суддя Громік Д.Д. не надав такої змоги. Суддя не виконавши завдань підготовчого провадження, не з`ясувавши остаточне визначення предмету спору та заперечення проти позовних вимог, ухвалою від 28.02.2024р. закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. На стадії розгляду справи по суті він позбавлений права подання заперечень щодо пред`явленого до нього позову та відповідних доказів на обґрунтування своїх заперечень.
Зазначає, що йому відомо, що незгода з процесуальними рішеннями не є підставою для відводу. Проте в даному випадку йдеться не про процесуальні рішення судді, а про грубе порушення суддею ОСОБА_6 процесуальних норм при розгляді справи і його процесуальних прав як учасника справи, про очевидну упередженість судді. Така відверта «прихильність» до однієї із сторін (в даному випадку до позивача) та задоволення протягом півроку всіх клопотань про відкладення розгляду справи для з`ясування питань, які не мають жодного стосунку до вирішення клопотання про зупинення провадження, а саме: до якої військової частини відповідач переведений і чому, чи приймає військова частина, в якій проходить службу відповідач, у бойових діях або виконує інші завдання, не пов`язані з безпосередньою участю у бойових діях на передовій, де саме знаходиться військова частина тощо, а також намагання в будь-який спосіб за його відсутності вирішити справу, дають підстави вбачати позапроцесуальні зв`язки судді ОСОБА_6 зі стороною позивача у справі та його упереджене ставлення до учасників справи. В зв`язку з чим він вимушений відстоювати свої права від їх порушення з боку суду та від свавілля судді. Оскільки вбачає в діях судді ОСОБА_6 істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію ним наданих йому процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, він звернувся до ВРП з дисциплінарною скаргою стосовно дій судді ОСОБА_6 .
За наведених обставин, вважає, що у судді ОСОБА_6 не було і вже не буде неупередженого ставлення до нього, як до учасника судового процесу.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти заяви про відвід головуючої судді Громіка Д.Д. та пояснив, що підстави, обставини, викладені у заяві про відвід судді є фактичне не погодження із процесуальними рішеннями головуючого судді. А тому, просив суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали заяви та справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступні обставини.
Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи 20.07.2023 року представником ОСОБА_3 адвокатом Свидою К.В. було подано заяву про зупинення провадження у справі (а.с.63).
У призначене підготовче засідання на 27.09.2023 року об 11:30 годин сторони по справі та інші учасники судового процесу, які повідомлялись судом у встановленому законом порядку, не з`явились. Фіксування судового процесу не здійснювалося. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (а.с.75). Підготовче засідання було відкладено на 19.10.2023 року на 11:40 год.
19.10.2023 року представником позивача до суду було надано заперечення на заяву про зупинення провадження у справі (а.с.98).
В підготовчому засіданні 19 жовтня 2023 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 заявила усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для підготовки відповіді на заперечення, що відображено у протоколі судового засідання від 19.10.2023р. (а.с.102).
Підготовче засідання було відкладено на 07.12.2023 року на 11:15 год.
Відповідно до протоколу судового засідання від 07.12.2023 року підготовче засідання було відкладено на 21.02.2024 року на 11:30 год. у зв`язку з повітряною тривогою (а.с.127, 128).
19 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_3 адвоката Свида К.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні в Київському апеляційному суді у справі № 361/5648/21, яке призначене на 21.02.2024 року на 12-00 год. (а.с.142).
Підготовче засідання було відкладено на 28.02.2024 року на 11:35 год., що відображено у протоколі судового засідання від 21.02.2024 року (а.с. 156).
Отже, слід зазначити, що судові засідання відкладались за клопотаннями сторін, в тому числі неодноразово і за клопотанням представника ОСОБА_3 адвоката Свиди К.В.
28.02.2024 року в підготовчому засіданні була розглянута заява про зупинення провадження у справі за результатами розгляду якої ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2024 року було відмовлено у задоволенні даної заяви.
Однак, як вбачається із заяви про відвід судді, яка розглядається, ОСОБА_3 не погоджується із вказаною ухвалою суду від 28.02.2024 року та вважає її незаконною.
Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18), які суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Окрім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Таким чином, при розгляді заяви про відвід встановлено, що підстави для відводу, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди із прийнятими судом процесуальними рішеннями, зокрема щодо розгляду заяви про зупинення провадження у справі. Заява про відвід не містить відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Громіка Д.Д., а суб`єктивні висновки учасника цивільної справи внаслідок незгоди з процесуальними діями чи рішеннями суду самі по собі, за відсутності будь-яких інших доводів, не є такими відомостями.
Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь яка особа (стаття 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь якої особи на звернення до ВРП із скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.
У зв`язку із цим, саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП не перешкоджає судді продовжувати судовий розгляд та виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє конфлікту інтересів.
Згідно з нормами ЗУ «Про запобігання корупції» для правильного застосування суддею заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у конкретному випадку необхідно встановлювати дві обов`язкові ознаки, які визначають поняття конфлікту інтересів у їх взаємозв`язку: наявність приватного інтересу судді; посадові повноваження судді.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
З огляду на викладене, факт звернення ОСОБА_3 до ВРП не створює конфлікт інтересів, який унеможливлює розгляд справи суддею Громіком Д.Д., позаяк не підпадає під поняття конфлікту інтересів, визначеного законом.
При цьому, що право подавати скарги на дії судді до ВРП можна віднести до одного із засобів контролю за діяльністю судді під час здійснення ним правосуддя, і в жодному разі можливість скористатися таким правом не є способом усунення певного судді від здійснення посадових обов`язків у конкретній справі за бажанням конкретних осіб.
За таких обставин, сама по собі скарга до ВРП на дії судді не створює конфлікту інтересів у розумінні чинного законодавства та не є підставою для задоволення заяви про відвід.
Існування інших обставин, які б свідчили про упередженість судді Громіка Д.Д. заявником не вказано та при розгляді заяви про відвід не встановлено.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.
За умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).
У відповідності до абз. 3 ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Враховуючи те, що заявник будь яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи суду не надав, заява про відвід є необґрунтованою та підставою для подання такої слугувала фактично незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, що не може бути підставою для відводу, суд приходить до переконання, що підстави для відводу головуючої судді Громіка Д.Д. у даній справі відсутні, у зв`язку з чим за приписами ч. 4 ст. 36 ЦПК України, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 36,40,260 ЦПК України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 07 травня 2024 року.

Суддя Малиновського

районного суду м. Одеси Д.Д. Громік