Справа № 353/1356/23
Провадження № 2/353/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розташоване по вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , зареєстрованої жительки АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1443052 в розмірі 22960,0 грн., яка складається з: 7000,0 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 15960,0 грн. заборгованості за процентами, та за кредитним договором № /420763 в розмірі 15800,0 грн., яка складається з: 4000,0 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 11800,0 грн. заборгованості за процентами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також між ТзОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № /420763 від 07.05.2021 року із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.06.2022 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27062022. Також 19.04.2022 року між ТзОВ «ГОУФІНГОУ» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 19042022-Г. Відповідно до умов вказаних договорів факторингу до ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаними кредитними договорами. Оскільки відповідачка не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, станом на 31.10.2023 року вона допустила виникнення заборгованості по кредитних договорах в загальній сумі 38760,0 грн., яку представник позивача просив стягнути на користь фінансової компанії. Також просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати та справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

12.12.2023 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У встановлений судом строк представник позивача усунув недоліки позовної заяви, а тому 22.12.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з метою заслуховування їх усних пояснень. Крім цього цією ухвалою було встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання нею відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання нею заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2024 року явку та участь представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судовому засіданні по цій цивільній справі було визнано обов`язковою для дачі особистих пояснень, оскільки необхідно було встановити факт видачі кредитних коштів. Також вказаною ухвалою суду було зобов`язано представника позивача, у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України, надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви, а також належним чином посвідчені документи, долучені до позовної заяви на обґрунтування позовних вимог.

В судові засідання 05.03.2024 року, 22.03.2024 року, 08.04.2024 року та 29.04.2024 року представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, не виконав вимоги ухвали суду, неодноразово подавав до суду письмові клопотання, в яких просив розгляд справи відкласти, оскільки між сторонами відбулись перемовини, в ході яких відповідачці було надано можливість погасити заборгованість в добровільному порядку. Також представником позивача зазначалось, що відповідачка майже виконала свої зобов`язання.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 року явку та участь представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судовому засіданні по цій цивільній справі було визнано обов`язковою для дачі особистих пояснень, оскільки необхідно було встановити факт видачі кредитних коштів та погашення заборгованості в добровільному порядку. Також вказаною ухвалою суду було зобов`язано представника позивача, у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України, надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви, а також належним чином посвідчені документи долучені до позовної заяви на обґрунтування позовних вимог.

29.04.2024 року представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій вказав, що відповідачка повністю закрила свою заборгованість за кредитним договором № /420763 від 07.05.2021 року та добровільно внесла платіж на погашення заборгованості за кредитним договором № 1443052 в сумі 12300,0 грн. У зв`язку з цим просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1443052 в розмірі 10660,0 грн., яка складається з: 7000,0 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 3660,0 грн. заборгованості за процентами, а також понесені судові витрати.

Судом не досліджуються обставини виникнення заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором про надання фінансового кредиту № /420763 від 07.05.2021 року, укладеним між ТзОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 , право вимоги яке перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, оскільки представник позивача зменшив розмір позовни вимог, а саме виключив позовну вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки остання станом на 29.04.2024 року повністю закрила свою заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № /420763 від 07.05.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, вимоги ухвали суду про обов`язкову явку та наданні суду для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів не виконав, однак у заяві про зменшення позовних вимог просив розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивач подав докази, які вважав достатніми для розгляду справи, вимоги суду про обов`язкову участь в судовому засіданні та представлення для огляду оригіналів доказів доданих до справи не виконав, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову, з урахуванням зменшених позовних вимог, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 11.01.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 (відповідачка) був укладений Договір № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 6-13).

Відповідно до п. 1.1 Договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Згідно з п. 1.2 Договору, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 7000,0 грн. Строк кредиту 30 днів (п. 1.3 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п. 4.1. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.2 Договору.

Відповідно до п. 9.7 цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електроного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

24.07.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 (відповідачка) був укладений Додатковий договір до Договору № 1443052, відповідно до якого було продовжено строк кредитування до 24.08.2021 року зі сплатою процентної ставки 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, встановлено орієнтовну реальну річну процентну ставку 24079,41% річних та орієнтовну загальну вартість кредиту 10990,0 грн. (а.с. 14-17).

27.06.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27062022 (а.с. 67 зворот-75).

З копії Реєстру боржників від 27.06.2022 року до вищевказаного договору факторингу вбачається, що ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передано, зокрема, право вимоги до боржника ОСОБА_1 на сумарну заборгованість 22960,0 грн., яка складається з: 7000,0 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 15960,0 грн. заборгованості за процентами (а.с. 77-78).

Згідно з п. 3.1 вказаного договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за цим договором, ціна продажу та одинична ціна визначаються в день передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, який складається та підписується в день укладення цього договору. Ціна продажу за договором становить 578539,86 грн. без ПДВ (п. 3.3 договору факторингу).

27.06.2022 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року (а.с. 20).

Платіжним дорученням № 18424 від 30.06.2022 року ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» здійснило повну оплату на рахунок ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» згідно договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року на суму 578539,86 грн. (а.с. 76).

За змістом положень ст.ст. 512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Нормами ст.ст. 1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.

Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги за Договором № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року щодо боржника ОСОБА_1 новому кредитору - ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідачка не виконала своїх договірних зобов`язань за Договором № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року та станом на 31.10.2023 року допустила перед позивачем заборгованість, яка становить 22960,0 грн. та складається з: 7000,0 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 15960,0 грн. заборгованості за процентами (а.с. 22).

Проте, у відповідності до заяви про зменшення розміру позовних вимог, станом на 29.04.2024 року відповідачка добровільно внесла платіж на погашення заборгованості за Договором № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 12300,0 грн., та залишок її заборгованості за вказаним договором становить 10660,0 грн. та складається з: 7000,0 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 3660,0 грн. заборгованості за процентами (а.с. 224-225).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року, позикодавець ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору (п. 2.2 Договору).

Суд наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Аналогічний обов`язок первісного кредитора передбачений і в п. 4.1 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.

Разом із тим суд зауважує, що позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано жодного документу, в т.ч. первинного, тобто належних та допустимих доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківський рахунок (платіжну картку) позичальника (банківської виписки по рахунку позичальника ОСОБА_1 , підтвердження перерахування грошових коштів первісним кредитором ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на рахунок позичальника ОСОБА_1 за допомогою інших електронних платіжних систем, які здійснюють грошові перекази в мережі Інтернет, тощо).

В той же час судом неодноразово, ухвалами від 16.02.2024 року та 29.04.2024 року, було визнано обов`язковою явку представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судовому засіданні, оскільки необхідно було встановити факти і обставини, які можуть бути відомі лише представнику позивача, в т.ч. шляхом надання належних та допустимих доказів на підтвердження видачі кредитних коштів відповідачці. Також вказаними ухвалами позивача неодноразово було зобов`язано надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви та які підтверджують позовні вимоги.

Проте позивач вказані вимоги ухвал суду не виконав, в т.ч. не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження видачі кредитних коштів відповідачці, та не представив для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви.

В свою чергу позивач будь-яких клопотань про витребування у первісного кредитора ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» доказів щодо видачі (перерахунку) кредитних коштів відповідачці не заявляв, а також не надав суду доказів звернення позивача - ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до первісного кредитора - ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» з запитами щодо надання доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачці.

Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У своїй позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив розглянути справу у його відсутності. При цьому представник позивача в судове засідання не з`явився та не виконав вимоги ухвал суду про обов`язкову явку. Отже позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Посилання позивача на доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за Договором № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року, як на підставу задоволення позовних вимог, не є доказом наявності заборгованості, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

У зв`язку з не доведенням позивачем факту надання/перерахування відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів з метою доведення виконання умов Договору № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні.

Вразовуючи вищенаведене, даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, щодо отримання відповідачкою кредитних коштів, що позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку щодо правової природи, суттєвих умов та дійсності договірних зобов`язань, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, з урахуванням зменшених позовних вимог, в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При такому вирішенні позову, оскільки позивачем не надано суду доказів погашення відповідачкою заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № /420763 від 07.05.2021 року після звернення з позовом до суду, а також враховуючи те, що в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,0 грн. (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 48247 від 07.11.2023 року), слід покласти на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 19, 43, 76-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 16, 202, 205, 207, 512-514, 516-517, 526, 530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1046, 1047, 1054, 1077-1079,1082 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову, з урахування зменшених позовних вимог, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстрована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за Договором № 1443052 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.01.2021 року в розмірі 10660,0 грн. (десять тисяч шістсот шістдесят гривень 00 копійок) - відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА