Справа № 715/3986/23
Провадження № 2/715/116/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі

головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.,

учасники судового процесу:

прокурор Остапець О.М.

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство «Купа Бюлд» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа: ПП «Купа Бюлд» про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскації, в якій просив: припинити право власності громадянки російської федерації ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0286, площею 1, 5926 га., розташовану в адміністративних межах Глибоцької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.01.2019 р. за номером 210, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь Чернівецької обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору у сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою судді від 29.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 30.01.2024 року.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовлено.

Ухвалою суду від 15.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2024 року.

Прокурор Остапець О.М. у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладенні у позовній заяві.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, вказав, що позов підтримує, просив справу розглядати у відсутності їхнього представника.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала, вказала, що має на меті переоформити вказану земельну ділянку на свого брата, громадянство російської федерації не заперечувала, вказала, що має посвідку на постійне проживання на території України та на даний час проживає із сім`єю в Королівстві Бельгія, просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ПП «Купа Бюлд» в судове засідання не з`явився, жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Суд, вислухавши прокурора, відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2000 року, державним нотаріусом Глибоцької державної нотаріальної контори Тимофтій Л.М. посвідчено, що на підставі заповіту посвідченого виконкомом Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 24.03.1997 року і зареєстрованого в реєстрі за №32, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є гр. ОСОБА_1 , що проживає в с. Димка Глибоцького району Чернівецької області. Спадкове майно на яке видане свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.О.Кобилянської Глибоцького району Чернівецької області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належного ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0085800, виданого Глибоцької РДА Чернівецької області 26.01.2000 року на підставі рішення Глибоцької РДА від 12.05.1997 року за №294, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.01.2000 року за №173.

14.01.2019 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0286, площею 1, 5926 га., розташовану в адміністративних межах Глибоцької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 331301785 від 05.05.2023 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0286 перебуває в оренді та 16.11.2018 зареєстровано договір оренди землі з ПП «Купа Бюлд». Строк дії вказаного договору оренди становить 7 років. Орендодавцем у вказаному договорі оренди землі, значиться ОСОБА_1 .

Згідно довідки, наданої ПП «Купа Бюлд» №94 від 05.10.2023 року на даний момент даний договір оренди землі є діючим та орендна плата виплачується згідно умов договору.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться громадянкою російської федерації, документована посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 23.11.2018, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, встановлено, що після набуття земельної ділянки у власність, ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги національного законодавства, її протягом року не відчужила.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини.

Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року.

Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.

Право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 набула з 14.01.2019 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу».

Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку нею самостійно не відчужено. Чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, про що вказано вище.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Оскільки ОСОБА_1 протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку площею 1, 5926 га., кадастровий номер :01:006:0286, розташовану в адміністративних межах Глибоцької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її не відчужила, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації.

Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ст. 348 ЦК України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Виходячи з викладеного позовні вимоги керівника Чернівецької окружної прокуратури підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Припинити право власності громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0286, площею 1, 5926 га., розташовану в адміністративних межах Глибоцької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.01.2019 р. за номером 210, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Чернівецької обласної прокуратури (Чернівецька обласна прокуратура, , Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача UA00004946) судовий збір в сумі 2 684 гривень, сплачений за подання до суду позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2024 року.

Суддя