Справа № 156/367/24
Провадження № 6/156/16/24
У Х В А Л А

14 травня 2024 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 16 квітня 2024 року у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Чайка Ірина Володимирівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

23.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про розстрочення виконання судового рішення від 16 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Чайка Ірина Володимирівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву обґрунтовує тим, що він зареєстрований та проживає з батьками, які є пенсіонерами, а єдиним джерелом доходу сім`ї є пенсія батьків. Таких коштів заледве вистачає на сплату комунальних послуг, придбання продуктів та ліків. На даний час ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований та не має доходу, а тому немає змоги сплатити борг у повному обсязі одним платежем. Така сума є для ОСОБА_1 значною та становить надмірний тягар. У зв`язку з такими обставинами ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 9083,93 грн строком на 6 місяців з виплатою 1550 грн починаючи з дня набрання законної сили рішенням Іваничівського районного суду Волинської області у справі № 156/367/24 від 16.04.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. У зв`язку із перебуванням з 29.04.2024 року по 10.05.2024 року головуючого судді у відпустці, розгляд такої заяви призначено на 14 травня 2024 року.

В судове засідання заявник та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

14.05.2024 року від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі та прохання задовольнити подану ним заяву про розстрочку судового рішення.

Будь-яких заяв чи клопотань від Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не надходило.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані на обґрунтування заяви, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором № 02.09.2023-100001701 від 02.09.2023 року в розмірі 9 083 (дев`ять тисяч вісімдесят три) гривні 93 коп., з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 183,93 грн - сума заборгованості за відсотками та 900 грн - комісія. Також ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені позивачем витрати щодо сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявник стверджує, що можливості сплатити одним платежем всю суму заборгованості на даний час у нього немає, просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище, оскільки не має доходів та живе за рахунок пенсії батьків, у зв`язку з чим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 6 місяців з виплатою 1550 гривень щомісячно.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що є підстави для розстрочення рішення суду, оскільки заявник не працевлаштований, на обліку в Іваничівському відділі Володимир-Волинської філії Волинського обласного центру зайнятості не перебуває, до складу його входять: матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є пенсіонерами. Сім`я проживає у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (а.с.43-48).

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_1 не має постійного достатнього доходу для виконання рішення суду одразу в повному обсязі, а також введений на території України правовий режим воєнного стану, однак має намір виконати рішення добровільно, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити, оскільки заявник просить розстрочити рішення суду за наведеним графіком, в межах строку, встановленого вимогами частини п`ятої статті 435 ЦПК України. При цьому вказана норма процесуального закону не ставить в залежність початок перебігу річного строку для розстрочення виконання судового рішення з моментом постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення, а чітко встановлює, що такий строк не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, виконання якого заявник просить розстрочити. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року в частині сплати основного боргу терміном на 6 (шість) місяців з дня набрання законної сили ухвалою суду, встановивши порядок шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1 513,99 гривень (9083,93 / 6 = 1513,99). При цьому сума судового збору розстроченню сплати не підлягає, відповідач має сплатити вказану суму в загальному порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 16 квітня 2024 року у цивільній справі № 156/367/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Чайка Ірина Володимирівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року в справі № 156/367/24 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.09.2023-100001701 від 02.09.2023 року в розмірі 9 083 (дев`ять тисяч вісімдесят три) гривні 93 коп., з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 183,93 грн - сума заборгованості за відсотками та 900 грн - комісія, терміном на 6 (шість) місяців з дня набрання законної сили цієї ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1 513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень 99 копійок.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя І.Є.Малюшевська