ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3178/23 Номер провадження 22-ц/814/1306/24Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.

Суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Феленка С.О.

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Міхо К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Міхо Кирила Вадимовича на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2023 року ухвалене у складі головуючого судді Маханькова О.В. повний текст судового рішення виготовлено 15.09.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У серпні 2023 року представник позивача адвокат Феленко С.О. звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 15000,00 грн. по 7500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.07.2023 (з дня звернення до суду з позовом) і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією цього розміру аліментів відповідно до закону.

Позов обґрунтований тим, що 29.08.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю.

На даний час позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати малолітніх синів, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей.

Всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, оскільки матеріально синам не допомагає, участі у їх вихованні не приймає та не виконує жодного з тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. Змушена сама утримувати та виховувати неповнолітніх синів, чого звичайно, недостатньо як для належного та необхідного забезпечення та утримання неповнолітніх дітей, так і для їх особистого проживання та розвитку. Позивачка постійно витрачає кошти на харчування, одяг, лікування синів та інше, тому її коштів не вистачає для забезпечення належного рівня життя малолітніх дітей. На думку позивача достатнім рівнем забезпечення малолітніх дітей є стягнення з відповідача аліментів в розмірі 15000,00 гривень по 7500,00 грн. на кожну дитину. Враховуючи те, що відповідач як батько дітей є здоровим та працездатним і має можливість та змогу сплачувати аліменти в заявленому розмірі то вказаний розмір є законним та обґрунтованим.

02.09.2023 року до суду представником позивача адвокатом Феленко С.О. подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Заява обґрунтована тим, що дитині за будь-яких умов повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Позивачка постійно витрачає кошти на харчування, одяг, лікування синів та інше, тому її коштів не вистачає для забезпечення належного рівня життя малолітніх дітей. На думку позивача достатнім рівнем забезпечення малолітніх дітей, є стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, як було зазначено раніше, наразі відповідач проживає на території Бельгії в АДРЕСА_1 . Місячний дохід відповідача складає близько 1300 євро - 1600 євро на місяць, що підтверджується відповідною довідкою про допомогу від 04.07.2023 (офіційний переклад довідки на українську мову також додається). При цьому, в гривневому еквіваленті розмір отримуваної відповідачем допомоги становить від 53 131,00 грн. до 65 392,00 грн.

Крім цього, заявлений розмір аліментів в розмірі 15 000,00 грн. становить лише 28% від доходу відповідача. Враховуючи те, що відповідач як батько дітей є здоровим та працездатним і має можливість та змогу сплачувати аліменти в заявленому розмірі, то вказаний розмір аліментів є законним та обґрунтованим. На підставі наведених обставин, розмір аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача є достатнім та необхідними для забезпечення належного рівня життя дітей, а також їх фізичного, розумового та соціального розвитку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2023 року позовну заяву представника позивача адвоката Феленка Сергія Олександровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2023 і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) 60 копійок на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги синам, є здоровим та працездатним і має можливість та змогу сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, представник ОСОБА_2 - адвокат Міхо К.В.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Також апелянт стверджує, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, оскільки не був повідомлений належним чином про розгляд справи, а відзив подати не міг, оскільки не отримував ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні позовної заяви та доданих до неї документів.

23.02.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Феленко С.О. надав Полтавському апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Феленка С.О., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Міхо К.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися сини - ОСОБА_3 про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.20) та ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 того ж відділу (а.с.22).

Малолітні сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги синам, є здоровим та працездатним і має можливість та змогу сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Позиція апеляційного суду щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи

Розглядаючи справу без участі відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції вказав, що відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом з тим, звертаючись до суду апеляційної інстанції з даною апеляційною скаргою представник відповідача ОСОБА_2 - адвоката Міхо К.В.зазначив, що відповідач не брав участі у судовому засіданні при винесенні рішення та не подавав відзив на позовну заяву, судове рішення прийнято тільки з наведеної у позові позиції позивача.

З аналізу заяви про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2023 року вбачається, що відповідачем як на підставу скасування заочного рішення зазначено про його неповідомлення належним чином про виклик до суду, у зв`язку з чим він не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні та подати докази.

Порядок здійснення судом судових викликів і повідомлень урегульовано Главою 7 «Судові виклики і повідомлення» Розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

Частиною третьою статті 128 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частина перша статті 130 ЦПК України передбачає, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Згідно частини другої вказаної статті розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Як передбачено частиною третьою статті 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до частини четвертої статті 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до частин одинадцятої, дванадцятої статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача за його зареєстрованим адресом: АДРЕСА_3 , який вказаний в позовній заяві. Крім того, заява про уточнення позовних вимог відповідачем також не отримана через те, що не була направлена йому у визначений законом спосіб.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги синам, є здоровим та працездатним і має можливість та змогу сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до частини 6 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини 3 статті 183 СК України передбачено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (стаття 191 СК України).

Згідно частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналізуючи матеріали справи та враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, забезпечувати їх необхідні та достатні умови життя, які б сприяли всебічному і гармонійному розвитку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2023 і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В обгрунтування апеляційної скарги представник відповідача посилається на те, що між сторонами в Бельгії розглядається справа в сімейному суді, де відповідно до проміжного рішення Сімейного суду першої інстанції окружного суду Лувена від 09.11.2023 у справі №23/1341/А провадження №854 судом серед іншого було вирішено і питання про аліменти. У зв`язку з цим, за наявності відповідного рішення, рішення українського суду не може бути визнано та виконано на території Бельгії. (а.с.217-221).

Проте з даними доводами представника відповідача погодитися неможливо з огляду на те, що вказана справа №23/1341/А була порушена в Сімейному суді першої інстанції окружного суду Лувена на підставі заяви саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . При цьому, вказана заява ОСОБА_2 була пов`язана саме з узгодженням режиму побачень з дітьми та тимчасових заходів у відносинах із ОСОБА_1 , тобто предмет спору взагалі є іншим та відмінним від предмету спору в рамках даної справи №537/3178/23.

З огляду на викладене, жодних підстав для закриття провадження у справі, передбачених ст.255 ЦПК України, представником відповідача не наведено і не обгрунтовано.

Щодо доводів представника відповідача про підсудність даної справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» №2709- IV суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Згідно з ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. В свою чергу, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_2 , що належить до території Крюківського району м. Кременчука Полтавської області, тобто позивач має місце проживання в Україні.

Відповідно п.2 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» №2709- IV передбачена одна з підстав визначення підсудності справ судам України, а саме якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Відповідач на території України має у власності нерухоме майно, зокрема: - земельну ділянку заг. площею 0,0150 га, кадастровий номер :01:063:0249, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить йому на праві спільної часткової власності (1/2 частина) згідно договору купівлі-продажу від 07.06.2018; - житловий будинок заг. площею 112,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить відповідачу на праві спільної часткової власності (1/2 частина) згідно договору купівлі-продажу від 07.06.2018. Факт належності вказаного майна відповідачу також підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2023 року (а.с.31-34). При цьому, інша частина вищевказаного майна належить ОСОБА_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального права, проте з порушенням норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково апеляційну скаргу відповідача фактично задовольнив в повному розмірі вимоги позивача, то підстави для розподілу судових витрат при розгляді даної апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст..367, п.4 ч.1, п.3 ч.3 ст.376, ст.382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Міхо Кирила Вадимовича задовольнити частково.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 вересня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2023 і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) 60 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.05.2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська