Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що позивачу постановою Національної комісії від 14.06.2018, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг видана ліцензію № 429 з постачання електричної енергії. У м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги - постачання електричної енергії побутовим споживачам є ТОВ «Київські енергетичні послуги», і з 01.01.2019 розрахунки за спожиту електроенергію провадяться з компанією-постачальником, тобто, позивачем. Згідно з п. 7 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції від 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Таким чином, відповідач, шляхом фактичного споживання електричної енергії приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів. Позивачем у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на сьогоднішній день, відповідач є споживачем електричної енергії. Представник позивача зазначає, що станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 28 057,51 грн. Заборгованість виникла з огляду на неповноту оплат відповідача, заборгованість почала формуватися з 01.02.2019 по 31.07.2023. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача вартість спожитої електричної енергії в розмірі 28 057,51 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.12.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу, на підставі Постанови Національної комісії від 14.06.2018, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг видана ліцензію № 429 з постачання електричної енергії. У м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги - постачання електричної енергії побутовим споживачам є ТОВ «Київські енергетичні послуги», і з 01.01.2019 розрахунки за спожиту електроенергію провадяться з компанією-постачальником, тобто, позивачем. Згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції від 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Таким чином, відповідач, шляхом фактичного споживання електричної енергії приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів. Позивачем у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-11).

Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 28 057,51 грн. період формування з 01.02.2019 по 31.07.2023 (а.с. 22-24).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Пунктом 37 вказаних Правил встановлено права енергопостачальника, зокрема: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Верховний Суд України в своїй Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив, що у частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Верховний Суд погоджується з тим, що відсутність укладеного договору з постачальником не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати надані йому послуги.

У відповідності до п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно з пп. 2) п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору).

Відповідно до пп. 1), 2), 8) п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.

Позивач, як постачальник універсальної послуги здійснює продаж електричної енергії та забезпечує розрахунки, надає споживачам інформацію та консультує відносно споживання електроенергії, пропонує сервіси і продукти по підвищенню енергоефективності, а оператор системи розподілу (у м. Києві це ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») забезпечує встановлення лічильників електроенергії і фіксує їх показники, забезпечує якість і надійність електропостачання, приєднує споживачів до електромереж і обмежує електропостачання, управляє системою розподілу.

Відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг позивачем на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, шляхом фактичного споживання електричної енергії.

Водночас згідно з п. 7.5 ПРРЕЕ заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником є підставою припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому од сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну д (виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

При цьому, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконував власні зобов`язання та надав можливість користуватись послугами з постачання електричної енергії.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 28 057, 51 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 468 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 28 057 (двадцять вісім тисяч п`ятдесят сім) гривень 51 копійка;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» судовий збір у розмірі 2 468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень;

Повне найменування сторін:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК