Справа № 211/2207/24
Провадження № 2/211/1542/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі Зоріній Н.О.

за відсутності: сторін у справі, розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з відповідачем з 20.05.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , 2008 року народження та ОСОБА_4 , 2010 року народження. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки та побудову сім`ю. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 04.04.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач просила розглянути справу за її відсутності, шлюб розірвати, просила залишити їй прізвище ОСОБА_1 .

Відповідач до суду надав заяву про визнання позову, та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 20.05.2006 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 46.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався цим правом та звернувся з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

В силу вимог ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідача, та відповідач визнав позов, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.05.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 46 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_1 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат