Справа №293/2490/21
Провадження № 6/293/16/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.

з участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор», заінтересовані особи: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником. В обґрунтування заяви зазначає, що 02.02.2022 Черняхівський районний суд Житомирської області прийняв рішення у справі №293/2490/21 про стягнення з боржника на користь ТОВ «Лайм Кепітел» заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01248100 від 25.05.2021 у сумі 9123,84 грн. та судового збору у розмірі 2270,00 грн. 20.05.2022 між ТОВ «Лайм Кепітел» та ТОВ «Сіті Фактор» укладений договір факторингу про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором на користь нового кредитора. Таким чином, ТОВ «Сіті Фактор» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лайм Кепітел».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 справа № 293/2490/21 розподілена судді Збаражському О.М. для розгляду.

25.04.2024 судом отримано з Єдиного реєстру демографічного реєстру відомості про адресу реєстрації ОСОБА_1

06.05.2024 заявник та заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви, дійшов наступного висновку.

Законодавець у ст. 442 ЦПК України визначив, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва. є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула в цих правовідносинах, а тому при наявності доказів (належних та допустимих) правонаступництва. право заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) є беззаперечним.

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися зокрема внаслідок укладання договору купівлі-продажу, дарування, факторингу.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181 цс 20.

Так, згідно з умовами договору факторингу ДФ-09/05/22-СФ від 09.05.2022 (п. 2.2. 2.3), сторони дійшли згоди, що сума грошових коштів (фінансування), які договором передаються фактором за відступлення права грошових вимог, складає 295 158,50 грн, яку фактор зобов`язаний перерахувати протягом 90 календарних днів з дня підписання договору факторингу в безготівковій формі на поточний рахунок клієнта.

Доданий до договору факторингу ДФ-09/05/22-СФ від 09.05.2022 акт приймання-передачі документів до договору факторингу, свідчить лише про передачу документів до договору факторингу згідно з додатком №1, який між іншим не підписаний сторонами. Крім того, із виписки з додатку №1 до акту приймання-передачі документів до договору факторингу слідує, що клієнт передав документи фактору до договору факторингу датованого 20.05.2022.

Таким чином на підставі досліджених доказів, наданих заявником встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення (договору факторингу №ДФ-09/05/22-СФ від 09.05.2022) на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором факторингу.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду: від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14 та від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16.

Зокрема, у п.10.22 постанови Верховного Суду вказано таке: «… за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини.».

Про необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення прав вимоги за кожним договором посилався Верховний Суд також у постанові від 29.09.2021 у справі № 2-879/11.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявником не доведені належними та допустимими доказами обставини повної оплати за договором факторингу №ДФ-09/05/22-СФ від 09.05.2022, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» про заміну стягувача.

Керуючись ст. 260,261, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» про заміну сторони у виконавчому провадженні залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.05.2024.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ