1Справа № 331/24/22 4-с/335/22/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про залишення скарги без руху
01 травня 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної Олени Валеріївни на бездіяльність та дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області Манделюка Дениса Петровича у виконавчому провадженні № 73046203,
30.04.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної Олени Валеріївни на бездіяльність та дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області Манделюка Дениса Петровича у виконавчому провадженні № 73046203, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 .
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що скаргу слід залишити без руху з таких підстав.
За змістом частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК (нині ст. 185 чинного ЦПК).
Таким чином, оскільки розділом VII ЦПК України не передбачено вимог до оформлення скарги, тому в даному випадку підлягають застосуванню загальні вимоги, передбачені ст.ст. 175177 ЦПК України щодо позовної заяви з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 447449 ЦПК України.
Згідно з положеннями частини 3 статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Так, відповідно до частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Згідно із частиною 2 цієї статті, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Скарга направлена до суду через систему «Електронний суд» поштою 29.04.2024.
Предметом скарги є бездіяльність державного виконавця, яка полягає у не направленні постанови про відкриття виконавчого провадження № 73046203 від 18.10.2023, а також вимога державного виконавця від 28.11.2023, постанови про накладення штрафу від 28.11.2023 та від 28.02.2024, постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 28.02.2024, подання про вчинення кримінального правопорушення від 29.02.2024, постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2024, а також зобов`язання державного виконавця повернуті стягнути кошти на підставі вищезазначених постанов про накладення штрафів та визначення додаткових витрат виконавчого провадження.
Оскаржувана бездіяльність державного виконавця мала місце наступного дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2023 (ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»). Оскаржувані вимога, постанови та подання винесені державним виконавцем 28.11.2023, 28.02.2024, 29.02.2024.
При цьому, у скарзі не зазначено, коли саме ОСОБА_1 дізналась про порушення її прав вказаною бездіяльністю та про винесення оскаржуваних вимоги, постанов та подання державного виконавця. Зі змісту скарги випливає, що усі матеріали виконавчого провадження були отримані представником боржника після направлення адвокатського запиту 19.04.2024. Однак, дата отримання цих матеріалів у скарзі не зазначена.
Водночас, в скарзі зазначено, що з ОСОБА_1 на підставі оскаржуваних постанов про накладенні штрафів та визначення додаткових витрат виконавчого провадження були стягнуті грошові кошти, однак не зазначено, коли саме відбулось таке стягнення, внаслідок чого є неможливим встановити дату, коли ОСОБА_1 дізналась про порушення своїх прав вказаними постановами.
Також скарга не містить інформації, чи має доступ ОСОБА_1 та її представник до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за наданим їм ідентифікатором, та чи мали вони змогу дізнатися про винесення державним виконавцем оскаржуваних рішень через вказану систему.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як зауважено у пункті 16 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Відтак, заявникові, в разі пропуску вказаного строку, слід подати клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.
За таких обставин, доходжу висновку, що скаргу слід залишити без руху із наданням заявникові строку для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку із зазначенням відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 447449 ЦПК України, суддя
Скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної Олени Валеріївни на бездіяльність та дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) у Запорізькій області Манделюка Дениса Петровича у виконавчому провадженні № 73046203 залишити без руху.
Надати заявникові строк для усунення недоліків скарги шляхом надання клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку із зазначенням відповідних доказів, 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків скарга буде повернута без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова