У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 182/4364/19

Номер провадження 2/184/20/24

19 березня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров клопотання відповідача ОСОБА_3 про забезпечення судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває вищевказана цивільна справа.

27 лютого 2024 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому просить відповідно до ч.4 ст.135 ЦПК, як захід забезпечення судових витрат, зобов`язати позивача ОСОБА_5 внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу та інших витрат, які може понести відповідач у зв`язку з розглядом справи. Заявлений відповідачем до забезпечення розмір судових витрат складається з витрат на правову допомогу в розмірі 210 500 грн.

Клопотання відповідача мотивовано тим, що позов є завідомо безпідставним, оскільки жодних доведених підстав у позивача для звернення до суду та визнання правочинів недійсними немає. Окрім того, як зазначає відповідач, у позивача відсутнє: зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання (перебування) на території України; майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що зробить у майбутньому неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просить суд його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав заявлене клопотання та просить суд його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача - Перевертайло Л.Т. заперечувала проти задоволення клопотання та просить відмовити в його задоволенні, оскільки воно є невмотивованим та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з клопотанням, вислухавши сторони, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.. 135 ч. 1 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/129 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (постанова Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №916/24/18).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16 грудня 2022 року ОСОБА_3 до суду був поданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в якому зазначалось, що станом на 16 грудня 2022 року розмір вже понесених нею судових витрат на правову допомогу складає 168 500 грн., на час подання вказаного клопотання сума понесених нею витрат на правову допомогу складає вже 210 500 грн., що підтверджується Актами приймання передачі правової допомоги та грошових коштів до Договорів про надання адвокатської правової допомоги №01/07-1 19 від 01 липня 2019 року на суму 93 500 грн. та №08/02-21 від 08 лютого 2021 року на суму 117 000 грн.

Забезпечення судових витрат є гарантуванням реальної оплати судових витрат мені як добросовісній стороні на професійну правничу допомогу та інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На даний час склалася така ситуація, що відповідач ОСОБА_3 , у випадку задоволення позовної заяви, буде нести витрати на компенсацію правової допомоги позивача, адже рішення суду буде виконуватись в Україні громадянкою, якої вона є та за рахунок її рухомого і нерухомого майна, а також грошових коштів на банківських рахунках, однак позивач, у випадку відмови в задоволенні позову, жодної компенсації за сплачену нею правову допомогу їй ніколи не виплатить, адже рішення суду він добровільно виконувати не буде, жодного механізму примусу до цього в Україні не існує і майна в нашій державі він не має. Вказане порушує принципи справедливості та рівності сторін, і суду необхідно збалансувати потенційні можливості сторін на захист свої прав, адже жодна сторона не повинна існувати в заздалегідь більш виграшному становищі.

Жодних прав позивача ухвала про забезпечення судових витрат не порушить, адже у випадку задоволення позову вказані кошти йому будуть повернуті, однак відмова в задоволені мого клопотання про забезпечення судових витрат порушить її право на їх компенсацію у випадку відмови в задоволені позовної заяви.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

У відповідності до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справи щодо розірвання шлюбу відносяться саме до малозначних справ.

Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 105 250 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 268, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про забезпечення судових витрат задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , внести на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області грошову суму в розмірі 105 250 гривень для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,на професійну правничу допомогу та інших витрат, які може понести відповідач у зв`язку з розглядом справи.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом 15 діб з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш