Справа № 146/1854/23
Провадження № 22-ц/801/537/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокуСправа № 146/1854/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Шемети Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2024 року про зупинення провадження, постановлену суддею Скаковською І.В. в смт Томашпіль, повний текст ухвали складено 22 січня 2024 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання,

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, в якому просив негайно відібрати у ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути його за попереднім місцем проживання його батька ОСОБА_1 ..

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі.

15 січня 2024 року від ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі на підставі п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в якому вона просила зупинити підготовче провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 146/615/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про встановлення місця проживання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2024 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 146/615/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про встановлення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до Томашпільського районного суду Вінницької області для продовження її розгляду.

У скарзі зазначає, що суд формально розглянув заяву про зупинення провадження у справі та дійшов до неправильного висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та перешкоджає подальшому провадженню у справі. Суд не зазначив, чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи №146/1854/23 до вирішення справи №146/615/23 про визначення місця проживання дитини, який зв`язок існує між цими справами та які факти, встановлені у цій справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Порушивши приписи ст.162 СК України щодо негайного ухвалення рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання суд знехтував інтересами дитини та продовжив її проживання в неблагодійному середовищі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити ухвалу суду першої інстанції в силі.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказані норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що на розгляді Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №146/1854/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2016 по 19.05.2023. При припиненні шлюбних відносин він з ОСОБА_2 домовся про те, що їх спільна дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишиться проживати з матір`ю, а син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком. З 04.03.2023 по 05.11.2023 відповідачка ніяким чином не піклувалася про дитину, не проявляла зацікавленості його подальшою долею, не цікавилася його життям. 05.11.2023 ОСОБА_2 знехтувала інтересами дитини та використала дитину, як інструмент впливу для вирішення особистих конфліктів з батьком дитини, і всупереч попереднім домовленостям самочинно змінила місце проживання сина. Повернення дитини у звичне для неї оточення не створюватиме для неї небезпеку для життя та здоров`я і не буде суперечити її інтересам.

Також на розгляді Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №146/615/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Як одна справа, так і інша стосується спірного питання - місця проживання спільної дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Враховуючи наявність цивільної справи №146/615/23, ОСОБА_4 подала клопотання про зупинення провадження у даній справі. У клопотанні відповідачка зазначала, що на момент звернення до суду із цим клопотанням існує спір щодо місця проживання дитини, яке не визначене, тобто об`єктивно неможливо розглядати справу про відібрання дитини до вирішення справи про визначення місця проживання дитини. Крім того, 24 січня 2024 року при розгляді цивільної справи №146/615/23 буде заслуховуватися думка дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є важливим та основним при розгляді справи №146/1854/23 про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання. Ще однією з головних причин зупинення розгляду даної справи є те, що представник ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи №146/615/23 повідомив, що останній перебуває в лавах ЗСУ. Тобто ані доглядати, ані виховувати дитину він не в змозі, допоки не буде демобілізований з лав ЗСУ.

Суд першої інстанції, встановивши, що ці дві справи є взаємопов`язаними між собою, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням у справі №146/615/23.

У п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зазначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Водночас між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року, справа № 6-1957цс16 зробив висновок про те, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Наслідком розгляду позову про відібрання дитини, у разі його задоволення, буде повернення дитини її за попереднім місцем проживання.

З матеріалів справи встановлено, що на момент розгляду даної справи місце проживання малолітнього ОСОБА_3 судом визначено не було.

Задоволення позовних вимог в цивільній справі №146/615/23 може виключити задоволення позову у даній цивільній справі.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 в цивільній справі №146/615/23 також заявив вимогу про визначення місця проживання дитини і провадження у цій справі відкрито раніше. Відтак, зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у згаданій справі не призведе до порушення прав ОСОБА_1

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що суд не зазначив, чим саме обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №146/615/23, однак не обґрунтовує протилежне - про відсутність взаємопов`язаності цих двох справ, про відсутність перешкод та про можливість їх одночасного розгляду по суті.

Недостатня вмотивованість судом доцільності зупинення провадження у справі у разі, коли суд дійшов правильного висновку, зупинивши провадження у справі, не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

Не можна в даному випадку говорити і про затягування судом строків розгляду справи, оскільки з моменту відкриття провадження у даній справі минуло менше місяця і таке право на зупинення провадження визначено нормами ЦПК України, відтак суд діяв у межах закону.

Крім того, зі змісту п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України слідує, що заяви та клопотання учасників справи суд вирішує у підготовчому засіданні.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі вирішувалося у підготовчому судовому засіданні, в якому суд з`ясовував доцільність зупинення провадження у даній справі.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, у поданій заяві представник позивача просив підготовче засідання провести без участі позивача та його представника.

Вказане свідчить про те, що позивач та його представник не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні та на надання заперечення проти клопотання відповідача.

Із наведеного можна зробити висновок, що сторона позивача фактично самоусунулася від вирішення в судовому засіданні питання про зупинення провадження у даній справі, яке поставлено судом на обговорення учасників справи.

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу судом постановлено з додержанням вимог закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета