Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Кирилюка А. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позовні вимоги.

Уповноважений представник позивача АТ «Таскомбанк» - адвокат Бойко О. С., 21.12.2023 року (вх. № 27432) звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № від 12.04.2021 року, у сумі 125 499 грн. 10 коп. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 12.04.2021 року було підписано кредитний договір № . Так, згідно умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1 Договору), позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 5347125, який є невід`ємною частиною цього договору, всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» (п. 2.1 Договору). Відповідно до умов паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику було надано грошові кошти у сумі 62 850 грн. 00 коп. на 12 місяців зі сплатою річних процентів 0, 01% від суми боргу за договором та щомісячних процентів 6, 00% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. 13.04.2021 року права вимоги за вище вказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № 1 ТАСЦФР-10-2016 від 13.04.2021 року - АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Про зміну кредитора відповідач був повідомлений. Разом з тим, відповідач умови кредитного договору не виконував, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернула. Неодноразовими телефонними повідомленнями відповідача було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 10.09.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 125 499 грн. 10 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 57 611 грн. 52 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 9 грн. 58 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 67 878 грн. 00 коп. За таких обставин АТ «ТАСКОМБАНК» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 125 499 грн. 10 коп. та понесені судові витрати.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 175).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 177-178).

Позиція учасників справи.

Щодо відзиву на позовну заяву.

16.02.2024 року (вх. № 80212) від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що остання просить суд у задоволенні позовних відмовити повністю. Зокрема зазначає, що належного розрахунку, який би узгоджувався в матеріалами справи, умовами кредитного договору позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги недоведені.

Також зазначає, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Окрім цього, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 125 499 грн. 10 коп. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. 12.04.2021 року було підписано кредитний договір № . Проте, позивачем, АТ «ТАСКОМБАНК», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. В позовній заяві зазначається, що АТ «ТАСКОМБАНК» нараховував відсотки за користування кредитом. Але, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вноси і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Надані позичальником Умови обслуговування ТОВ «ФК «ЦФР», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Щодо відповіді на відзив.

27.02.2024 року (вх. № 4884) від уповноваженого представника позивача АТ «Таксомбанк» адвоката Бойко О. С. до суду надійшла письмова відповідь на відзив, із змісту якої вбачається, що остання наполягає на задоволенні вимог позовної заяви. Зазначає, що детальний розрахунок заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача за Кредитним договором № від 12.04.2021 року були додані до позовної заяви та містяться в матеріалах справи. У пункті першому розрахунку відображений детальний розрахунок заборгованості по річним процентам (із зазначенням періодом нарахування, ставки, тощо). У пункті другому розрахунку відображений детальний розрахунок заборгованості по щомісячним процентам (із зазначенням періодом нарахування, ставки, тощо). В останній таблиці розрахунку відображена загальна заборгованість Відповідача по кредитному договору, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена), заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена), та заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена). Надані АТ «ТАСКОМБАНК» у додатках до позовної заяви розрахунок заборгованості та виписки по особовому рахунку є документами первинної бухгалтерської документації. Щодо аргументів відповідача про те, що вищезазначені документи не є документами первинної банківської документації, зазначає, що основними нормативно-правовими актами які регулюють правовідносини щодо первинної бухгалтерської документації є Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі також - Закон) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів України).

Відповідно до ч. 1 Закону первинним документом с документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи.

Відповідно до п. 2.1. Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Зазначені вище вимоги до первинних документів є обов`язковими. Аналогічні обов`язкові реквізити викладені в п. 2.4. Положення. Крім того, в п. 2.4. Положення зазначено, що залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

При цьому чинне вітчизняне законодавство у сфері бухгалтерського обліку, зокрема вищезазначені нормативно-правові акти, не містять переліку (виключного переліку) документів первинної бухгалтерської документації. Головним є дотримання вищезазначених вимог під час складання первинних документів. Додані АТ «ТАСКОМБАНК» до позовної заяви розрахунок заборгованості та виписки по особовому рахунку є такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону та п. 2.4 Положення, та такими, що підтверджують наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № від 12.04.2021 року. Таким чином, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Також зазначає, що надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Згідно п 1.4 Кредитного договору позичальник доручив ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отриманого ним кредиту грошові кошти отримувачам на зазначені у договорі рахунки. Грошові кошти на вищезазначені рахунки ТОВ «ФК «ЦФР» було перераховано, що підтверджується доказами про перерахування коштів. У п. 2 Кредитного договору сторони узгодили що всі інші умови кредитного договору викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Договору, визначено, що кредит надається у сумі 62 850 грн. 00 коп. строком на 12 місяців, визначено графік повернення кредиту та останній платіж 12.04.2022 року.

Відповідно до частин 1, 3, ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листа телеграмах якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Відповідно до поданих позивачем документів вбачається, що п. 2 Кредитного договору № від 12.04.2021 року встановлено, що цей договір, Паспорт кредиту № 5347125 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ФР» складають єдиний кредитний договір. Строк надання кредиту 12 місяців. Вказаний кредитним договір підписаний відповідачем.

Отже, з урахуванням вищесказаного присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі так як кредитний договір має чітке посилання на паспорт кредиту № 5347125 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.01.2021 року, на обов`язковість їх застосування. Зі змістом та умовами договору та паспорту кредиту ОСОБА_1 була ознайомлена. Про що свідчить її підпис на вказаних документах.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Так, суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 12.04.2021 року було укладено кредитний договір № (а.с. 7) шляхом підписання, у тому числі паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5347125 (а.с. 8-9) та заяви-анкети на отримання кредиту в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 10).

Так, згідно п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: 62 850 грн. 00 коп. на 12 місяців зі сплатою річних процентів 0, 01% від суми боргу за договором та щомісячних процентів 6, 00% від суми кредиту.

Згідно п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених договором.

Паспорт кредиту № 5347125 є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що до укладення Договору ТОВ «ФК «ЦФР» надав йому інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення цього Договору, у тому числі з урахуванням певного типу кредиту (паспорт споживчого кредиту) відповідно до затвердженої законодавством форми.

Як видно з розділу 3 Кредитного договору всі інші умови цього кредитного договору, викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.01.2021 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР»: www.kreditmarket.ua, та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір; цей Договір.

Також до договору додано копію Паспорта кредиту № 5347125 (а.с. 8-9) та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.01.2021 року (а.с. 12-14).

Відповідно до Паспорту кредиту № 5347125 ОСОБА_1 надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 62 850 грн. 00 коп., строк користування - 12 місяців; річні проценти - 0, 01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 6, 00% від суми кредиту.

Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (п. 4, 5 Паспорта кредиту).

Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти (а.с. 12-14).

Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов кредитного договору не виконувала та внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 10.09.2023 року (а.с. 35) складає 125 499 грн. 10 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 57 611 грн. 52 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 9 грн. 58 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 67 878 грн. 00 коп.

07.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 15-18).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року позивач набув право вимоги, у тому числі до ОСОБА_1 (а.с. 19).

Копією Повідомлення-Вимоги від 12.04.2021 стверджується, що АТ «ТАСКОМБАНК» повідомило (а.с. 11) ОСОБА_1 про правонаступництво, а також про необхідність погашення кредитної заборгованості.

Застосоване судом законодавство.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті дотримання судом стандартів мотивування слід звернути увагу на рішення «Руїз Торіха проти Іспанії» (№ 18390/91, 09.12.1994 року, § 29) та «Проніна проти України» (№ 63566/00, 18.07.2006 року, § 23, 25), у яких ЄСПЛ зауважив, що у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються; міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення; проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді.

В рішенні «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003 року, § 36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 § 58 ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Так, між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № від 12.04.2021 року, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є позивач АТ «ТАСКОМБАНК». Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, пені та інші умови правовідношення.

Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та щомісячними процентами (платою за управління кредитом).

Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого, станом на 10.09.2023 року відповідач має заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 125 499 грн. 100 коп.

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги в цілому.

Беручи до уваги, що АТ «ТАСКОМБАНК», як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 замість первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», за кредитним договором № від 12.04.2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 1378 від 12.12.2023 року (а.с. 6) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 12.04.2021 року, яка утворилась станом на 10.09.2023 року у розмірі 125 499 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 57 611 грн. 52 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 9 грн. 58 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 67 878 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Текст рішення суду складено 19.03.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: