05 березня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді - Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання - Сарнавського М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28.11.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, або пояснення на позов не надавав.
Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів.
На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії полісу №8934694 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 10.04.2019 до 09.04.2020, встановлено, що ОСОБА_2 застрахував автомобіль марки "Skoda Oktavia", д.р.н. НОМЕР_2 (а. с. 5-6).
Згідно копії постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (а. с. 10).
Із копії заяви на виплату страхового відшкодування від 04.06.2019 встановлено, що ОСОБА_4 23.01.2020 звернувся до ПрАТ "ВУСО" з заявою на виплату страхового відшкодування за пошкодження велосипеда «Skyland Blaster» за кермом якого був ОСОБА_3 (а. с. 13).
Із копії заяви про узгодження розміру страхового відшкодування від 08.03.2020 встановлено, що ОСОБА_4 звернувся з заявою до ПрАТ "СК "ВУСО" з проханням провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому розмірі 1 500 гривень 00 копійок (а. с. 22).
Із копії огляду колісного транспортного засобу встановлено, що в акті зазначено найменування деталей та характер їх пошкодження (вид і місце) велосипеда «Skyland Blaster» (а. с. 19).
Відповідно до страхового акт у №1135201-01 по Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-8934694 від 09.04.2019 року власнику пошкодженого майна ОСОБА_4 належна сума страхового відшкодування у розмірі 1 500 грн. 00 коп. (а.с. 24)
Відповідно до копії розрахунку суми страхового відшкодування встановлено, що сума страхового відшкодування складає 1 500 гривень 00 копійок (а. с. 23).
Згідно копії платіжного доручення №7084 від 12.03.2020 року ПрАТ «СК «ВУСО» на рахунок ОСОБА_4 перерахувало суму страхового відшкодування у розмірі 1 500 грн.00 коп. (а.с.25)
Відповідно до Договору №21/10/2021 про відступлення права вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) відступив передав, а ОСОБА_5 (Новий кредитор) отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №АМ/8934694 від 09.04.2019 року.
Згідно повідомлення про відступлення права вимоги вих. №1135201-1 від 25.10.2021 року ОСОБА_2 було повідомлено про зміну первісного кредитора ПрАТ «СК «ВУСО» на Нового кредитора ФОП ОСОБА_1 . Також, 25.10.2021 року Актом (вимогою) №1135201-1 про відшкодування збитків в порядку регресу ОСОБА_2 було повідомлено про сплату відшкодування Новому Кредитору.
Однак, дана вимога відповідачем була проігнорована.
Вказані докази є належними та допустимими, відповідають вимогам ст. ст. 76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно доКонституції України, цього Кодексу, Закону України " Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Частиною першою статті 15ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення інших судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що між ПрАТ "СК "ВУСО" та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АМ/8934694 від 09.04.2019, відповідно до якого ПрАТ "СК "ВУСО" взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування на користь потерпілої особи згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, а саме автомобіля "Skoda Oktavia", д.р.н. НОМЕР_2 .
23.01.2020 до ПрАТ "ВУСО" звернувся власник пошкодженого транспортного засобу велосипеда "Skyland Blaster", ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є опікуном млолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату страхового відшкодування.
Факт ДТП від 04.06.2019 був визнаний ПрАТ СК "ВУСО" страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 1135201-1 від 12.03.2020. На виконання вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, співробітниками ПрАТ "СК "ВУСО" було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого велосипеда у загальній сумі 1 500 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 38.1.1 п (а) ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страхувальник після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП: - а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ "СК "ВУСО" з моменту виплати страхового відшкодування.
Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 1 500 гривень 00 копійок, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 04.06.2019, ПрАТ "СК "ВУСО" отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме: 1 500 гривень 00 копійок, на підставі ч. 38.1.1 п (а) ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Відповідно доч. 1ст. 16 ЗаконуУкраїни "Прострахування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
21.10.2021 між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №21/10/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор ПрАТ "СК "ВУСО", відступає (передає), а новий кредитор ФОП ОСОБА_1 , отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у додатку №1 1 до Договору. В тому числі, новий кредитор ФОП ОСОБА_1 , отримала право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1135201-1 від 12.03.2020.
Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача 1500гривень 00 копійок завданих збитків.
З метою досудового врегулювання спору, 25.10.2021 відповідачеві було направлено Акт (Вимогу) №1135201-1 про відшкодування збитків в порядку регресу, однак останній не проводив ніяких платежів.
В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ "СК "ВУСО" виплатив страхове відшкодування, а за договором відступлення прав вимоги ФОП ОСОБА_1 набула право на стягнення виплачених коштів із винної особи.
Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в порядку регресу є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідачем не надано доказів, які б спростували фактичні дані, що містяться у наданих позивачем письмових доказах.
Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову у повному обсязі та стягнення на користь позивача ФОП ОСОБА_1 із відповідача ОСОБА_2 , як винної особи, документально підтверджені завдані збитки в порядку регресу у розмірі 1500 (тисячу п`ятсот) гривень 00 копійок.
Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Судом встановлено, що відповідачем у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: засвідчена копія Договору №17 пр надання правової (правничої) допомоги від 10.02.2021 року; Додаткова угода №1 Акт приймання-передачі (правничої) допомоги від 11.01.2022 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17 від 10.02.2021; квитанція до прибуткового касового ордера від 11.01.2022 року на суму 10 916, 40 грн.
За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 10 916, 40 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 073 гривень 50 копійок який було сплачено позивачем, що підтверджено квитанціями №8657-7836-7057-8320 від 17.12.2022 на суму 992,40 грн та №9341-6545-5014-1868 від 17.11.2023 на суму 81,20 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 268, 279 ЦПК України і на підставі ст. ст. 11, 16, 22, 512, 514, 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 27 Закону України "Про страхування", ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд,-
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 1 500 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,50 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ) витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 916,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2024 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.
Суддя О.М. Панченко