ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1227/14-ц Номер провадження 22-ц/814/274/24Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивіольних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

секретар: Андрейко Я.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бибик Володимира Анатолійовича

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року, постановлене суддею Тесленко Т.В.

по справі за заявою прокурора Кобеляцького району Полтавської області в інтересах держави в особі територіальної громади Вільховатської сільської ради Кобеляцького району про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року заяву прокурора Кобеляцького району в інтересах держави в особі територіальної громади Вільховатської сільської ради Кобеляцького району, заінтересована особа - відділ Держземагенства у Кобеляцькому районі про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано спадщину, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у вигляді земельної ділянки площею 3,19 га, на підставі Державного акту на право на земельну ділянку І-ПЛ № 0133372 від 17.03.2002 року, яка розташована на території Вільховатської сільської ради, відумерлою та передано її у власність територіальної громади Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 , яка не брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, адвокат Бибик Володимир Анатолійович, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимог залишити без розгляду.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що вказане рішення суду порушує її права, оскільки в Кобеляцькому районному суді Полтавської області розглядається цивільна справа № 532/695/22 за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку загальною площею ріллі 3,19 га, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 , та після його смерті була успадкована його рідною сестрою ОСОБА_3 , яка фактично проживала разом з ним без реєстрації місця проживання.

Вказано, що з приводу вищевказаної земельної ділянки існує спір про право, що унеможливлює вирішення питання щодо відумерлої спадщини в порядку окремого провадження.

Від першого заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області Ребрик Юлії Анатоліївни до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право на земельну ділянку І-ПЛ № 0133372 від 17.03.2002 року на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,19 га, яка розташована на території Вільховатської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 4 від 30.01.2006 року (а.с. 17).

У ОСОБА_4 була рідна сестра ОСОБА_3 (а.с. 20-22).

Апелянт вказала, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак, успадкувала належну йому земельну ділянку площею 3,19 га.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.10.2017 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , більш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Хоміцькою Н.Г. № 29/02-31/236/17 від 16.02.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,19 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що належала ОСОБА_2 .

Підставою даної відмови вказано неподання доказів факту прийняття спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Отже, право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 суд дійшов висновку, що за змістом статті 352 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Згідно висновків Верховного Суду викладених у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 2-4392/09, від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010 особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення порушує її права, оскільки, на її думку, вона є спадкоємцем спірної земельної ділянки, при дослідженні матеріалів справи не знайшли свого підтвердження, у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її брата ОСОБА_2 у порядку, визначеному ст. 268, 1269 ЦК України. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_2 проживала разом із ним однією сім`єю, проте доказів цьому суду не надала.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що судовим рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Враховуючи вищевикладене, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ч. 1 п. 3, ч.2 , ст. 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бибик Володимира Анатолійовича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин