ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 278/5963/23
Провадження № 2/292/54/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лотуги В.Ф.,

при секретарі судового засідання Козачок Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Пулини цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

03 січня 2024 року до суду за підсудністю з Житомирського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 серпня 2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2212072, згідно умов якого останній надано кредит в розмірі 6000 грн.

Порядок обчислення, (нарахування) процентів, пролангація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов"язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договору.

27.06.2022 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу №27062022, згідно якого позивач придбав за плату права вимоги до боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.06.2022 до договору факторингу №27062022 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18870 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12870 грн. - сума заборгованості за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме - з 27.06.2022 ними нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

Посилаючись на викладене, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №2212072 в розмірі 18 870 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 04.01.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

23.01.2024 до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, так як у позивача відсутня процесуальна правосуб`єктність для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки витяг з реєстру боржників до договору факторингу не може вважатися належним і допустимим доказом передачі позивачу права вимоги до неї про стягнення заборгованості, а самого реєстру додано не було. Також, надані до позовної заяви документи з її особистими даними не може свідчити про взяття на себе фінансових зобов"язань, так як її особиста інформація вказана лише у розділі 11 договору, який нею не підписувався. Жодним доказом не доведено, що саме вказаний у договорі одноразовий ідентифікатор було згенеровано, відправлено на її номер телефону та введений нею, у якості підпису договору. Доданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути доказом, оскільки за його змістом неможливо довести суму основної заборгованості, нарахованих відсотків, штрафів чи пені, строків їх нарахування, тощо. Вказаний розрахунок не може бути підтвердженням отримання нею грошових коштів, а інших доказів того, що на її ім"я та на її рахунок здійснено зарахування коштів не надано. Зазначає про безпідставне нарахування відсотків після 03.09.2021, оскільки строк кредитування становив 30 днів, однак після цього позивач неправомірно продовжував нараховувати проценти за користування кредитом. Вважає, що позивачем не надано доказів укладення між нею та кредитором договору, не доведено наявності права вимагати сплати заборгованості, не доведено правомірність і обґрунтованість суми заборгованості, а тому і позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними.

12.02.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що у відповідності до договору, його укладено в електронній формі, що має силу договору, який укладений в письмовій формі. Підписання договору здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. При укладені договору сторони узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та первісним кредитором не було б укладено. Заявник здійснює заповнення заявки на отримання кредиту на сайті, обов"язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов"язкових для заповнення. Додатково здійснюється верифікація банківської карти заявника до системи 3 DS та у разі необхідності, технології Preauth, що дає змогу встановити власника банківської карти та особу, яка заповнює заявку. Товариство інформує заявника про прийняте рішення про реєстрацію на сайті та щодо можливості видачі кредиту чи про відмову у видачі шляхом надсилання смс-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці та шляхом надсилання електронного листа на адресу електронної пошти, зазначену в заявці. Смс - повідомлення містить код підтвердження, який клієнт має ввести у спеціальне поле на сайті для того, щоб завершити реєстрацію на генерацію особистого кабінету, а також щоб підтвердити умови отримання кредититу (суму кредиту, процентну ставку, строк). Таким чином, відповідачкою було подано заявку на оформлення договору, в якій вона зазначила особисті персональні дані, підтвердила мобільний номер телефону, пройшла процедуру верифікації банківської карти, підписала договір електронним ключом. Доводи щодо ненадання кредитних коштів відповідачці спростовується наявними у справі копіями кредитного договору, а кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану при укладенні кредитного договору. Відступлення права вимоги до позивача підтверджується договором факторингу №27062022, згідно якого перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, в якому просить позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з"явилася, надіслала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає та просить в їх задоволенні відмовити.

З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 03.08.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладеного договір № 2212072 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Згідно умов укладеного договору та паспорту споживчого кредиту, відповідачці 03.08.2021 надано кредит у розмірі 6000 грн., строком на 30 днів на споживчі (особисті) потреби, шляхом перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки наданої відповідачкою.

Пунктом 4.2.5 договору передбачена можливість автопролонгації строку кредитування до 120 днів у разі наявності заборгованості по кредиту.

Згідно пунктів 1.4.1, 1.4.2 договору, нарахування та сплата відсотків за надання кредиту в залежності від умов, строку та виконання позичальником умов договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день, а знижена процентна ставка - 0,01% в день.

Пунктом 1.4.1 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: - у межах строку кредитування, вказного в п.1.3 цього договору (30 днів), якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1. договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору.

Відповідно до п.1.4.2 договору, знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується, якщо клієнт у межах строку, визначеного в п 1. договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариствва індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв"язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації-до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж на період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 договору (30 днів), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах), що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

Згідно повідомлення ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" №2643_52 від 29.01.2024, 03.08.2021 о 20:11:11 на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 успішно перераховано кошти в сумі 6000 грн. Номер транзакції в системі іPay.ua 101140953.

27 червня 2022 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (фактор) та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (клієнт) укладено договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов"язань, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.06.2022 до договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 9267, після чого, з урахуванням п.1.2. договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 90 536 942,33 грн.

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2212072 від 03.08.2021 за період з 27.06.2022 по 31.10.2023, вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 18870 грн.

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступив ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 2212072, в сумі 18870 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу - 6000,00 грн., заборгованість по процентам - 12870 грн.

З платіжного доручення №18424 від 30.06.2022 вбачається, що ТОВ "ФК"Європ.агенція з повернення боргів" сплатило ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, кошти в сумі 578 539,86 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості складеного ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за договором №2212072 від 03.08.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 27.06.2022, ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 18870 грн., з них: 6000 грн. - тіло кредита; 12870 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. 10.09.2023 сплачено проценти за користування кредитом в розмірі 810 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором ( статті 514 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2212072 від 03.08.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладений в електронній формі, підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п.11 договору, реквізити та підпис сторін.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Як вбачається з матеріалів справи, у договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту зазначено, що ОСОБА_1 підписанням цього договору підтверджує, що вона ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, повністю розуміє, погоджується і зобов"язується неухильно дотримуватися цих правил.

У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Таким чином, відповідачкою було подано заявку на оформлення договору, в якій вона зазначила особисті персональні дані, підтвердила мобільний номер телефону, надала дані банківської картки, пройшла процедуру її верифікації, підписала договір електронним ключом.

Номер телефону ОСОБА_1 зазначений в договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту та у відзиві на позовну заяву, поданому відповідачкою, співпадає, що підтверджує, що він належить ОСОБА_1 .

Твердження відповідачки про те, що у позивача відсутні підстави для звернення до суду, спростовується договором факторингу № 27062022 від 27.06.2022, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (фактор) та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (клієнт), актом прийому-передачі реєстру боржників від 27.06.2022 до договору факторингу, з яких вбачається, що фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав до третіх осіб - боржників кількістю 9267 на загальну суму боргу 90 536 942,33 грн., включаючи суму основного зобов"язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов"язань, право на одержання яких належить клієнту. 30.06.2022 позивачем згідно умов договору на користь клієнта сплачено грошові кошти в сумі 578539,86 грн.

Реєстром боржників до договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 підтвержується, що позивачу ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступлено право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі і до боржника ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не підтверджено суму заборгованості, яку просить стягнути.

Згідно п.2.1 кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 наданою ОСОБА_1 . Даний договір підписаний відповідачкою 03.08.2021 о 20:10:05.

Факт зарахування 03.08.2021 коштів в сумі 6000 грн. на вказаний номер картки підтверджується повідомлення ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" № 2643_52 від 29.01.2024.

Як вбачається з викладеного, номер карткового рахунку співпадає.

На підтвердження заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості за договором №2212072 від 03.08.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який складений ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", підписаний директором товариства та скріплений печаткою, який підтверджує виникнення заборгованості з боргових зобов`язань та їх розмір, отже, є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, проте відповідачка вказаний розрахунок не спростувала та власного не надала.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 219/7527/16-ц.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що строк кредитування становив 30 днів і відсотки по кредиту мали б бути нарахованими лише до 03.09.2021, однак позивач неправомірно продовжував нараховувати проценти за користування кредитом.

Такі доводи відповідачки суперечать умовам укладеного кредитного договору.

Відповідно до п.1.3 договору, строк кредиту становить 30 днів.

У п.4.2.1 договору зазначено, сторони домовилися, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.

Як вбачається з п.4.2.5 договору, загальна кількість автопролонгації за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.

У наданому позивачем розрахунку зазначено, що проценти за користування кредитом нараховані з 03.08.2021 по 01.12.2021, тобто за період, який не перевищує 120 календарних днів за стандартною процентною ставкою - 1,90% в день на суму 12870 грн., при цьому враховано сплату процентів в сумі 810 грн. За користування кредитом 02.09.2021, проценти не нараховувались.

Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 03.08.2021 кредитного договору з відповідачкою в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

Сторонами у договорі погоджено строк кредиту 30 днів, який згідно умов договору при наявності заборгованості автоматично продовжено на 120 днів, а тому доводи відповідачки з даного приводу про строк кредитування в 30 днів та неправомірне нарахування після цього відсотків за користування кредитом, є безпідставними.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов"язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту виконало в повному обсязі, а саме відповідачці надано кредит у безготівковій формі на суму 6000 грн., який перерахований на її банківську картку.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а за весь час користування кредитом сплатила 10.09.2021 лише 810 грн., які зараховані на погашення процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 18870 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 6000,00 грн., сума заборгованості за процентами - 12870,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Оскільки ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 18870 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2684 грн., покласти на відповідачку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, IBAN № НОМЕР_4 у АТ "ТАСкомбанк", ) заборгованість за кредитним договором № 2212072 у розмірі 18870 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. та судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", знаходиться за адресою: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя В. Ф. Лотуга