РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7366/23

провадження у справі №2/0285/567/24

01 березня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 16500 доларів США. В обгрунтування позовних вимог посилалась на наступні обставини.

У серпні 2023 ОСОБА_1 домивалась з ОСОБА_3 про купівлю-продаж будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 . Письмовий договір купівлі продажу не укладали.

12.08.2023 ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 кошти в сумі 16500 доларів США в оплату вартості будинку, що підтверджується розпискою.

Після вселення до будинку ОСОБА_1 виявила, що внутрішні поверхні (стіни та стеля) кімнат будинку вражені цвіллю. На думку позивача, будинок є непридатним для проживання. За таких обставин, вона вимагає повернення сплачених коштів, посилаючись на положення ч. 2 ст. 678 ЦК України щодо наслідків виявлення недоліків товару, які неможливо усунути.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву з запереченнями проти задоволення позовних вимог. Посилалась на те, що позивач ухиляється від укладання договору купівлі-продажу, погіршує стан будинку, відмовляється його залишити та перешкоджає продажу будинку іншим покупцям.

В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити. Пояснили обставини виникнення спору.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. Посилались на необгрунтованість заявлених вимог, оскільки сторони досягли згоди про купівлю-продаж частини жилого будинку, але позивач ухиляється від укладення нотаріально посвідченого договору. Такий недолік будинку, як поширення цвілі, позивач бачила під час огляду будинку до передачі коштів. Разом з тим, ОСОБА_3 висловила згоду повернути кошти в сумі 16500 доларів США, за умови, що ОСОБА_1 виселиться з будинку та його буде продано іншому покупцю. На теперішній час відповідач не має такої суми коштів, оскільки витратила їх на придбання іншого будинку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

За договорами дарування від 29.12.2011 ОСОБА_3 набула право власності на 47/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0226 га за тією ж адресою. (а.с. 31, 32)

Назву міста змінено на Звягель, назву вулиці на " ОСОБА_5 ".

Сторонами визнається факт досягнення домовленості про укладення договору купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна, за ціною 16500 дол. США. Зазначена сума була передана ОСОБА_1 відповідачу, що підтверджується розпискою від 12.08.2023.

У вересні 2023 року позивач вселилась у частину будинку, яка належить відповідачу, та проживає там до теперішнього часу.

18.10.2023 ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_3 письмову заяву про відмову від договору, з вимогою повернути сплачені кошти. (а.с. 8)

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 домовилась з ОСОБА_3 про укладення договору купівлі-продажу частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 .

У якості оплати вартості будинку ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 16500 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача від 12.08.2023 та визнано нею в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Сторони не укладали такий договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. (ч. 5 ст. 216 ЦК України)

У даній справі позивачем заявлено вимогу про повернення коштів, переданих відповідачу в якості оплати за нікчемним договором.

Зустрічний позов відповідачем не заявлено, тому відсутні підстави для перевірки обгрунтованості вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 щодо зобов`язання укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу.

Оскільки відповідач отримала кошти від позивача на виконання нікчемного правочину, посилання позивача на недоліки придбаного майна, як підставу відмови від договору, не мають правового значення.

Використання іноземної валюти для розрахунків не суперечить вимогам чинного законодавства України. Права та обов`язкі сторін щодо повернення коштів в інозниній валюті випливають з фактичних обставин виконання нікчемного правочину, встановлених судом.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 6000 грн 13 коп, що складає 1% від суми, яка підлягає стягненню (16500 доларів США) за курсом Національного банку України, встановленим на день подання позову (36,3644 гривень за 1 долар США).

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 13 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарага не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Полний текст рішення складено 06.03.2024.

Суддя А.В. Помогаєв