Справа №490/1204/24
Провадження №2/490/1701/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

21 лютого 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чаричанський П.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд прийшов до переконання, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, тому що її подано з порушенням вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Позивач просить звільнити її від сплати судового збору чи відстрочити сплату судового збору до закінчення розгляду справи.

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору чи про відстрочення сплати судового збору слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа ,яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення або звільнення від сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. Позивач, який заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 19 червня 2012 року (справа «Креуз проти Польщі»), поряд з вказівкою про те, що судові витрати не можуть ускладнювати доступ до суду такою мірою, щоб завдати шкоди самої сутності цього права, водночас підкреслена необхідність дотримуватись належного балансу між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд спору та інтересом позивача, а також зазначено, що вимога сплати зборів не може вважатися обмеженням права доступу до суду та порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Дохід позивача за 2023 рік складає 90900 грн., суд переконаний, що позивач спроможний сплатити судовий збір попередньо визначений судом.

Згідно зі п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, вказана позовна заява подана без дотримання вимог ст.ст.185 ЦПК України, зокрема: до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна, що справляється за ставкою 1 відсотки ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та в даному випадку становить 1211 грн. 20 коп. (п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, які просить поділити позивач, в договорі зазначено, що відповідно до Звіту про оцінку майна оціночна вартість нерухомого майна становить 81390 грн.

Попередній розрахунок судового збору розраховується з бази 81390 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року складає 3028 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір 1211,20 грн. (3028 грн. * 0,4).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0014483, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи необхідність усунення зазначених в ухвалі недоліків, суд вважає необхідним залишити позов без руху, надавши позивачу строк для усунення цих недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

В задоволені клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна - залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу та представнику позивача для відома та виконання.

Ухвала суду про залишення позову без руху оскарженню не підлягає.

Суддя П. О. Чаричанський