Провадження №2/333/1468/24
20 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
23.10.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якому просить суд визнати виконавчий напис №1728 від 21.06.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , таким, що не підлягає виконанню.
Оспорюваний виконавчий напис містить відомості про те, що він виданий на підставі п.1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року №172.
3 22.02.2017 року законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Виконавчий напис №1728 від 21.06.2019 року вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним.
Перед вчиненням виконавчого напису нотаріуса жодних повідомлень про наявність заборгованості, попереджень, вимог про сплату боргу чи інших листів із будь-якими вимогами, ОСОБА_1 від жодних осіб не отримувала.
Розмір заборгованості є вигаданим посадовими особами АТ «КБ «Приватбанк», оскільки матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1 не містять будь-яких розрахунків заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк». Також, виконавче провадження не містить документів, які підтверджують безспірність заборгованості, та документів на підтвердження повідомлення боржника про суму заборгованості, а також попередження щодо наміру звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, тощо.
Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23.12.2015 року у цивільній справі №333/10222/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за договором №ZPZAGA, укладеного 02.09.2008 року у розмірі 343955 гривень 18 копійок.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_1 сплатила на рахунок Комунарського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема, на користь АТ «КБ «Приватбанк» грошові кошти у загальному розмірі 30910 гривень 09 копійок, що підтверджується відповіддю Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) від 09.05.2023 року №15271.

Окрім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем відкрито виконавче провадження №70729767 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 343955 гривень 18 копійок. Підставою відкриття вказаного виконавчого провадження є виконавчий лист, виданий 28.01.2016 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя у цивільній справі №333/10222/14-ц.

Вказує, що відповідач АТ «КБ «Приватбанк» здійснює подвійне стягнення грошових коштів за одним і тим же кредитним договором №ZPZAGA від 02.09.2008 року за допомогою різних виконавчих документів, а саме: виконавчого листа Комунарського районного суду міста Запоріжжя та виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою Комунарського районного суду від 22.11.2023 року позовна заява прийнята до розгляду Комунарським районним судом м. Запоріжжя та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Курдась С.О. надав письмову заяву, в який позов підтримав, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач АТ «КБ «Приватбанк» не направив в судове засідання свого представника, відзиву не подавав, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, повісткою направленою поштою та до електронного кабінету.

Треті особа, що не заявляють самостійних вимог:приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович не направили в судове засідання свого представника, заяв, клопотань не надсилали, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.06.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною виданий виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №1728. Зазначеним виконавчим написом нотаріуса запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки №ZPZAGA, посвідченого 02.09.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. за реєстровим №821, передане в іпотеку Акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріусом Бондар І.М. запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» шляхом перерахування коштів рахунок Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 24852,73 долари США; заборгованість за відсотками 8786,71 долари США; комісія - 2079,91 долари США; пеня - 45 039,18 долари США, що всього становить 80758 доларів США 53 центи, що за курсом НБУ на 18.12.2018 року (один долар США дорівнює 27,886082 гривень) становить 2252038 гривень 99 копійок; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500 гривень. Строк, за який провадиться стягнення: десять років три місяці шістнадцять днів, а саме з 02.09.2008 року по 18.12.2018 року.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23.12.2015 року у цивільній справі №333/10222/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за договором №ZPZAGA, укладеного 02.09.2008 року у розмірі 343955 гривень 18 копійок.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_1 сплатила на рахунок Комунарського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема, на користь АТ «КБ «Приватбанк» грошові кошти у загальному розмірі 30910 гривень 09 копійок, що підтверджується відповіддю Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) від 09.05.2023 року №15271.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем відкрито виконавче провадження №70729767 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 343955 гривень 18 копійок. Підставою відкриття вказаного виконавчого провадження є виконавчий лист, виданий 28.01.2016 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя у цивільній справі №333/10222/14-ц.

Позивачка зазначає, що відповідач двічі стягнув заборгованість за одним кредитним договором, відповідач вказані доводи позову не спростував. Розрахунку заборгованості та інших матеріалів, на підставі яких був зроблений виконавчий напис, суду не надано.

Норми права, якими керувався суд.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Проте характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника необхідно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Зазначений висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

З матеріалів справи не вбачається, що позивачем було отримано повідомлення про намір кредитора на вчинення виконавчого напису.

Отже, приватний нотаріус порушив підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку.

Також позивачем оспорюється розмір заборгованості.

Враховуючи, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Документів, на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис суду не надано.

Відповідач суду не надав жодних розрахунків заборгованості, що унеможливлює перевірку судом наявності заборгованості боржника перед стягувачем саме в такому розмірі, який зазначений у виконавчому написі. Як вбачається з оспорюваного виконавчого напису до суми заборгованості віднесений сам кредит в сумі еквівалентний 24852,73 доларів США, відсотки - 8786,71 доларів США, комісія - 2079,91 доларів США та пеня - 45039,18 доларів США.

Тобто, розмір пені є значно більшим ніж сам кредит. Суд звертає увагу, що у виконавчому написі зазначено, що строк, за який провадиться стягнення: десять років три місяці шістнадцять днів, а саме з 02.09.2008 року по 18.12.2018 року. Письмових доказів, які б дозволили суду перевірити чи пред`явлена вимога банком до спливу строків давності, не надано.

Таким чином, банк не надав суду будь-яких доказів наявності безспірної заборгованості, на час винесення виконавчого напису, не надав докази того, ним виконані вимоги ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» щодо надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1084 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівні №1728 від 21.06.2019 року про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 збір в сумі 1084 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська