Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1915;

- визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 листопада 2023 року і до досягнення повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останнього часу їх сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, на даний час вони проживають окремо. Також посилається на відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, втрату почуття любові один до одного. Наголошує, що подальше перебування у шлюбі та його збереження є неможливим. Вказує, що від шлюбу з відповідачем має сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею в АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні. Відповідач проходить службу у Збройних Силах України, аліментів нікому не сплачує, немає на утриманні непрацездатних батьків, за станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Крім того, позивачка бажає, щоб син залишився проживати разом з нею.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.

В підготовче засідання, призначене на 20 лютого 2024 року о 14 годині 00 хвилин, сторони та інші учасники справи не прибули.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Чайковська Р.А. подала до суду заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Житомирської міської ради - Баб`як М.М. подав до суду заяву, відповідно до змісту якої засідання просить проводити без його участі.

Положеннями частини третьої та четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) закріплено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1915.

У відповідності до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно виданих Управлінням соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1827- та №1827- від 26 вересня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , і фактично проживають/перебувають за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до трудового договору від 11 липня 2022 року, ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ОСРАМ" на посаді молодшого спеціаліста з кредитування та дебіторської заборгованості.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі, які бажають його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи, що відповідач по справі ОСОБА_2 визнав позов, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача, не встановлено, останній не заперечив проти задоволення позову.

З урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивачки аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із даним позовом 29 листопада 2023 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач по справі до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що свідчить подана ним заява, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який був нею сплачений при поданні позову, що складає 1 073,60 грн (за позовну вимогу про розірвання шлюбу та за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору від сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН136366С1 від 29 листопада 2023 року, що становить 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради (м.Житомир, майдан ім.С.П.Корольова, 4/2) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1915.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29 листопада 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1 073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору, сплачених згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН136366С1 від 29 листопада 2023 року.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21 лютого 2024 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська