Дата документу 20.02.2024
Справа № 501/4129/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

відповідачів:

1 ОСОБА_2

2 ОСОБА_3

предмет тапідстави позову: про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

учасники справи:

представник позивача адвокат Попов М.С.

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А НО В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник ОСОБА_1 10.10.2023 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, згідно якого просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_4 право власності на:

- житловий будинок загальною площею 757,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :05:005:0049, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем після смерті дідуся ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Одеса.

Спадкове майно ОСОБА_4 складається з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,250 га, кадастровий номер :05:005:0049, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

19 червня 2012 року батьки малолітнього на той час ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до ТретьоїОодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 (спадкова справа № 95/2012).

Також, 19.06.2012 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_7 (син померлого) та ОСОБА_3 (дружина померлого).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , нотаріусом було винесено постанову про відмову в оформленні спадщини, та копію постанови він не отримував.

З метою отримання вказаної постанови, представник Позивача звернувся до Одеського державного нотаріального архіву із адвокатським запитом.

Згідно листа Одеського державного нотаріального архіву від 12.09.2023, у наданні документів відмовлено з посиланням на ст.8 ЗУ «Про нотаріат» та повідомлено, що справи Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі (колишня назва Третя одеська державна нотаріальна контора) до Одеського державного нотаріального архіву не передавались.

У ОСОБА_1 відсутня можливість самостійно отримати копію постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадщини.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спадкове майно житловий будинок та земельну ділянку, станом на сьогоднішній день не зареєстровано.

З метою захисту спадкового майнового права позивача, його представник звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник ОСОБА_1 14.12.2023 надав до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.131-133), згідно якої просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_4 право власності на:

- житловий будинок загальною площею 757,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :05:005:0049, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,119 га, кадастровий номер :05:005:0050, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачі відзиву на позов не надали.

Від ОСОБА_3 29.01.2023 до суду надійшла заява про визнання позову у повному обсязі (а.с.149), відповідачка просить суд розглядати справу без її участі.

Інший відповідач ОСОБА_2 був належним чином сповіщений про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 10.10.2023 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.22).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду від 12.10.2023 позовну заяву залишено без руху (а.с.25-26).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду від 20.10.2023 відкрито провадження у справі (а.с.31-32).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 09.11.2023 витребувано докази у справі (а.с.40-41).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 14.12.2023 заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.139-140).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 14.12.2023 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.140-141).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем після смерті дідуся ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Одеса, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

19 червня 2012 року батьки малолітнього на той час ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах позивача звернулись до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 (спадкова справа № 95/2012) (а.с.9, 13-14).

Також 19.06.2012 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_7 (син померлого) та ОСОБА_3 (дружина померлого) (а.с.10-12).

Вказані обставини підтверджуються копією нотаріальної справи (а.с.56-129).

Спадкове майно ОСОБА_4 складається з:

- житлового будинку загальною площею 757,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-19);

- земельної ділянки площею 0,250 га, кадастровий номер :05:005:0049, розташованої за адресою АДРЕСА_1 (а.с.16-17);

- земельної ділянки площею 0,119 га, кадастровий номер :05:005:0050, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно листа Одеського державного нотаріального архіву від 12.09.2023 року, позивачу відмовлено у наданні документів з посиланням на ст.8 ЗУ «Про нотаріат» та повідомлено, що справи Київської державної нотаріальної контори у м.Одесі (колишня назва Третя одеська державна нотаріальна контора) до Одеського державного нотаріального архіву не передавались (а.с.20).

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спадкове майно житловий будинок та земельну ділянку, станом на 29.09.2023 не зареєстровано, що підтверджується витягом із ДРОРМ від 29.09.2023 (а.с.21-22).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13.02.2018 задоволено позов ОСОБА_3 (а.с.164-165) та визнано недійсними:

- договір від 20.10.2006 року між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк» іпотеки з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №6897;

- договір поруки від 20.10.2006 року №51859 між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та АКІБ «Укрсиббанк»;

- договір іпотеки від 04.05.2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк» з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського округу Котик Н.В. та зареєстрований в реєстрі №3756;

- договір поруки від 04.05.2007 року №112984 між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, будь які заборони відчуження, обтяження щодо спірного нерухомого майна відсутні (а.с.184, 161-163).

ІV. Оцінка Суду.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Верховний Суд у постанові від 09 квітня 2020 року по справі № 2-887/11врахував, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі №210/1609/15-ц (провадження №61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третястатті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Так, відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового стоку для прийняття спадщини.

Відповідно до п.9 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.

Частиною першою статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до статей 1268, 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом.

19 червня 2012 року батьки малолітнього на той час ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах позивача звернулись до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 (спадкова справа №95/2012).

Інший спадкоємець першої черги відповідач по справі ОСОБА_3 на спадщину не претендує, позов визнала у повному обсязі, про що надала до суду відповідну заяву. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця.

В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, виражена у діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Дослідженою судом копією нотаріальної справи (а.с.56-129) встановлено, що до Третьої Одеської державної нотаріальної контори надійшла заява-претензія з вимогами до спадкоємців від АТ «Укрсиббанк» №135-22048 від 14.07.2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Заява зареєстрована за вх. №3675/02-14 та долучена до спадкової справи (а.с.82).

Зі змісту заяви вбачається, що предметом вимоги є боргові зобов`язання за кредитними договорами укладеними між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 , іпотечними договорами, а саме:

- 20.10.2006 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №6897, згідно якого він передав в іпотеку нерухоме майно-житловий будинок з підвалом, магазином, баром і офісом та земельну ділянку площею 0,250 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в забезпечення в повному обсязі всіх грошовий зобов`язань ОСОБА_6 за договором про надання споживчого кредиту з АКІБ "Укрсиббанк" №0 від 20.10.2006 року;

- 20.10.2006 АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №51859, згідно якого він зобов`язався перед АКІБ "Укрсиббанк" відповідати за виконання ОСОБА_6 усіх зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.10.2006 року;

- 04.05.2007 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №3756, згідно якого він передав в іпотеку нерухоме майно-житловий будинок з підвалом, магазином, баром і офісом та земельну ділянку площею 0,250 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в забезпечення в повному обсязі всіх грошових забов`язань ОСОБА_6 за договором про надання споживчого кредиту з АКІБ "Укрсиббанк" №0 від 04.05.2007 року;

- 04.05.2007 АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки виконання ОСОБА_6 усіх зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.05.2007 року.

Крім того, в матеріалах спадкової справи наявна вимога ТОВ «Кей-Колект» спадкоємців до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за №135-22047 від 14.07.2016 (а.с.105).

Зі змісту даної вимоги (претензії) вбачається, що вона стосується тих самих кредитних зобов`язань, за якими право вимоги перейшло на підставі договору факторингу до ТОВ «Кей-Колект».

Разом з тим, суд звертає увагу, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13.02.2018 задоволено позов ОСОБА_3 (а.с.164-165) та визнано недійсними:

- договір від 20.10.2006 року між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк» іпотеки з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №6897;

- договір поруки від 20.10.2006 року №51859 між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та АКІБ «Укрсиббанк»;

- договір іпотеки від 04.05.2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк» з майновим поручителем, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського округу Котик Н.В. та зареєстрований в реєстрі №3756;

- договір поруки від 04.05.2007 року №112984 між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк».

Вказане рішення суду набрало законної сили 18.04.2018.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, будь які заборони відчуження, обтяження щодо спірного нерухомого майна відсутні (а.с.184, 161-163).

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті діда ОСОБА_4 , однак існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, вказане призводить до не можливості реалізації позивачем свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд доходить до висновку про задоволення вимог позову шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РОНКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_4 право власності на:

- житловий будинок загальною площею 757,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :05:005:0049, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,119 га, кадастровий номер :05:005:0050, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко