ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/554/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9415/21 Категорія: 305010000 Токова С.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру його пенсії.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Черкаській області підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Визнання судом неправомірними дій відповідача з відмови у підготовці і наданні до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення підтверджує факт неналежного виконання службових обов`язків. Не дивлячись на те, що рішення суду набрало законної сили, останнє добровільно відповідачем не було виконано, у зв`язку з чим ним була подана заява до державної виконавчої служби та 30.07.2021 року відкрито виконавче провадження. Під час виконання судового рішення, на думку позивача, відповідач навмисно та не в повному об`ємі виконував його, а у довідці, яку мав видати не зазначив відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення-надбавки, доплати, підвищення та премії, які зазначені в рішенні суду.

Тривалість невиконання відповідачем норм Конституції та законів України, яким гарантоване йому право на належний рівень пенсії, а в подальшому неналежне виконання рішення суду завдали та продовжують завдавати йому душевних страждань. Він весь час почуває себе приниженим, а великий обсяг та глибина душевних переживань призвели до загострення його захворювань. Такими діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, що визвали підвищення кров`яного тиску, безсоння, головний біль, депресію. Змістом його переживань стали сором, приниження, безпорадність перед свавіллям відповідача. Починаючи з 2019 року він перебуває у постійній напрузі, стан його здоров`я різко погіршувався. Так, з 05.03.2019 року до теперішнього часу у зв`язку із погіршенням здоров`я та душевного стану він чотири рази лікувався як стаціонарно так і амбулаторно.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути шляхом списання коштів в безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Головного управління ДФС у Черкаській області на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено жодними доказами заподіяння йому моральної шкоди, а саме, наявності душевних переживань, погіршення стану здоров`я тощо, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіянням позивачеві шкоди, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди тощо.

Суд відхилив доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди відповідачем із посиланням на долучені до справи листки непрацездатності від 15.04.2019 року, 01.02.2021 року, 15.02.2021 року та 10.03.2021 року, оскільки останні як не стосуються періоду, протягом якого на думку позивача, відповідач заподіяв йому моральну шкоду так і не є належними доказами на підтвердження позовних вимог, та можуть свідчити про загострення хронічних хвороб, оскільки позивач є інвалідом з 01.03.2005 року.

Також матеріалами справи не встановлено наявність протиправних дій зі сторони відповідача при виконанні рішення суду, оскільки як зазначалось вище, відповідач виконав вказане рішення суду, а виконавче провадження було закрито у зв`язку з фактичним виконанням. При цьому, виконавчий лист був виданий Черкаським окружним адміністративним судом 29.07.2021 року, а фактичне виконання відбулося вже 18.08.2021 року, що спростовує твердження позивача про тривале невиконання рішення суду.

При цьому, сам факт незазначення, на думку позивача, відповідачем у надісланій до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - надбавки, доплати, підвищення та премії про які вказано в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду, не свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що внаслідок встановленого судом факту порушення його прав відповідачем та ненадання до Пенсійного фонду належної довідки про його грошове забезпечення, йому понад шість років не виплачують належне пенсійне забезпечення.

Вказане свідчить про завдання йому моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях з причини протиправної поведінки відповідача щодо нього, що призвело до неможливості реалізувати свої законні права на отримання належного пенсійного забезпечення, враховуючи вік та стан його здоров`я, вимоги розумності, виваженості та справедливості, вважає, що його вимоги мають бути задоволенні у повному обсязі.

Крім того, зазначає, що посадові особи ГУДФС у Черкаській області всупереч рішенню суду та чинному законодавству, навмисно та відверто проігнорували законне рішення суду та відмовили в точному виконанні рішення суду, видавши неправильну оновлену довідку, навмисно не зазначивши в ній відомості про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення надбавки, доплати, підвищення та премії про які зазначено в рішенні суду.

Вважає, що відповідач завів виконавчий орган в оману шляхом надання інформації про видачу оновленої довідки.

Виконавець, отримавши відповідь боржника, не будучи фахівцем в спірних правовідносинах, та в бухгалтерських термінах, прийняв рішення про закриття виконавчого провадження.

Таким чином, виконавче провадження було незаконно закрите, про що позивача у відведений законом термін не було проінформовано, у зв`язку з чим ним був пропущений десятиденний строк на оскарження незаконних дій виконавця.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 р. основного розміру його пенсії.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Черкаській області підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням Постанови кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 р. перерахунку основного розміру його пенсії.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області 26.07.2021 року на виконання рішень Черкаського адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області направлено нові довідки про розмір грошового забезпечення ряду працівників податкової міліції, в тому числі і позивачу ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 18.08.2021 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 580/2292/21 виданого 29.07.2021 року Черкаським окружним адміністративним судом на виконання вищевказаного рішення суду у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчим документом.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі №580/2292/21 установлено наступне:

«…Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Оскільки зміни, внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача з заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Тобто, на відповідача покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.

…З огляду на викладене, врахувавши висновки Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №160/8324/19, суд дійшов висновку, що доводи позивача про наявність у спірних правовідносинах підстав для видачі відповідачем оновленої довідки є обґрунтованими. Відповідач не довів, що у спірних правовідносинах діяв з дотриманням меж і порядку, визначених законом.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року та зобов`язати відповідача скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії».

Крім того, статтею 12 ЦПК України визначено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

Обов`язок доказування в цивільному процесі встановлений статтею 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Колегія суддів враховує, що дійсно права позивача були порушені Головним управлінням ДФС у Черкаській області, які полягали у бездіяльності відповідача щодо видачі оновленої довідки та направлення її до органів пенсійного забезпечення.

У той же час, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки судове рішення від 09 червня 2021 року у справі №580/2292/21 виконано відповідачем протягом місяця, а тому підстав вважати, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях немає.

Сам позивач не оскаржував рішенні органів ДВС про закінчення виконавчого провадження з цього приводу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відхилення як доказів завданої моральної шкоди листків непрацездатності від 15.04.2019 року, 01.02.2021 року, 15.02.2021 року та 10.03.2021 року, оскільки з них неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та спричиненою моральною шкодою, а також необхідністю у лікуванні, зокрема у лікаря інфекціоніста.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги у частині неналежного виконання відповідачем судового рішення від 09 червня 2021 року у справі №580/2292/21, оскільки вказані обставини не є предметом дослідження у даній справі.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання моральної шкоди, понесених моральних страждань, не доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням завдавача шкоди.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді