Справа № 936/848/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ТзОВ «Вердикт Капітал» на рішення Воловецького районного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 936/848/23 (Головуючий: Софілканич О.А.)

в с т а н о в и л а :

У липні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся в суд із позовом до ТзОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис за зверненням ТзОВ «Вердикт Капітал», зареєстрований в реєстрі за № 82983, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором 23520/0026XSGF від 29.02.2016 р., суму боргу в розмірі 21 699,63 грн.

12 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем за заявою стягувача розпочато виконавче провадження № 68121172, постанова про відкриття якого винесена 12.01.2022 р.

Позивач зазначає, що вказаний виконавчий запис вчинено з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, позивач стверджує, що сума, яка підлягає стягненню за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса не є безспірною, і нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною № 82983 від 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 21 699,63 гривень та стягнути на свою користь витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Воловецького районного суду від 14 вересня 2023 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною № 82983 від 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 23520/0026XSGF від 29.02.2016 року в розмірі 21 699 грн. 63 коп.

Стягнуто з ТзОВ «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнуто з ТзОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 250,00 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ТзОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою державним нотаріусом формальних процедур і факт подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, згідно з Переліком документів, оскільки для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. Також, ТОВ «Вердикт Капітал» вважає, що витрати на правничу допомогу, які судом першої інстанції було стягнуто із відповідача, не відповідають критерію їх реальності в зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності і заявлені витрати не відповідають критерію розумності, є завищеними по нескладній категорії справ.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Представник ТзОВ «Вердикт Капітал» та представник ОСОБА_1 адвокат Повідайчик О.І. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку їм електронного листа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис за зверненням ТзОВ «Вердикт Капітал», зареєстрований в реєстрі за № 82983, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 23520/0026XSGF від 29.02.2016 року, суму заборгованості в розмірі 21 699,63 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 883,45, прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5820,50 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1345,68 грн., плата за вчинення виконавчого напису 650 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 р. по 07.06.2021 р.

12 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем за заявою стягувача на підставі виконавчого напису нотаріуса розпочато виконавче провадження № 68121172, постанова про відкриття якого винесена 12 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Підпунктом 3.2 п. 3 гл. 16 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, визначені у Переліку (пп.3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Із спірного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус вчинив нотаріальну дію, відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172. Вказана постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постанову Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано і визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Постанова Кабінету Міністрів України № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року.

Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 554/6777/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір посвідчений нотаріально і відповідач не довів подання нотаріально посвідченого кредитного договору при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом.

Із врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не перевірив умови, за наявності яких можна вчиняти виконавчий напис, а також вчинив виконавчий напис на підставі договору, який не було посвідчено нотаріально, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, чинного на момент вчинення нотаріальних дій.

Рішення суду першої інстанції у частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 82983 від 12.06.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 23520/0026XSGF від 29.02.2016 року в розмірі 21 699 грн. 63 коп. є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

При вирішенні вимог заявлених позивачем про стягнення з ТзОВ «Вердикт Капітал» на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 250,00 грн., суд першої інстанції зазначав, що дослідивши зміст акта прийняття-здавання наданих послуг, договору про надання правової допомоги, додаткову угоду по договору та встановив, що зазначені документи містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір гонорару, всі необхідні реквізити і витрати на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджується належними і допустимими доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Надаючи належну та правову оцінку належним та допустимим доказам понесення витрат на надання правової допомоги, наданих позивачем, судова колегія констатує, що сама справа про визнання виконавчого напису нотаріуса, є незначною за своєю складністю та відноситься до категорії малозначних із встановленою судовою практикою, витрати не відповідають критерію їх реальності та критерію розумності, на думку судової колегії є завищеними із врахуванням, що відповідачем було до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та підлягає зменшенню до 4000 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ТзОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 250 грн. 00 коп. слід змінити відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України і визначити про стягнення таких витрат у розмірі 4000 грн., а в решті рішення суду залишити без змін із вищезазначених підстав.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не грунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи у частині визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і не спростовують висновку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 -384 ЦПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Змінити рішення Воловецького районного суду від 14 вересня 2023 року у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу із ТзОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 визначивши таку у сумі 4000,00 (чотири тисячі) грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді:

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Габор СОБОСЛОЙ