Справа № 693/307/23
Провадження № 2/693/113/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2024 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Коцюбинської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Олійник С.І.,

розглянувши у порядку письмового провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про захист прав споживача та визнання недійсним пункту договору,

УСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал» (далі-відповідач) про захист прав споживача та визнання недійсним пункту договору.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 30.05.2021р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 619082. Правонаступником ТОВ «Слон кредит» є ТОВ «Вердикт Капітал» згідно договору факторингу №26-11/2021 від 26.11.2021р.

Відповідно до п.1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 21250 грн.

Згідно п.2.1 договору договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахунку/утримання у розмірі 17000 гнр. за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв?язку у розмірі 4250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов?язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Відповідно до п.3.5. договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або інщої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитом будь-яких зборів, комісій платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідають змісту кредитних відносин.

Оскільки надання кредиту це обов?язок банку за кредитним договором, то несправедливим є положення договору про споживчий кредит, який містить умови оплати коштів за отримання кредитних коштів.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов?язком банку, виконання такого обов?язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. У свою чергу утримання суми у 4250,00 грн. є однією з вимог з якою пов?язується факт передачі кредитних коштів, а відтак таке положення договору в силу закону є нікчемним.

Тому положення договору п.2.1. та 3.5. у частині сплати процентів за день користування кредитом є недійсними, адже вимагають сплати коштів на користь фінансової установи для отримання кредитних коштів, що суперечить положенню ст. 1054 ЦК України та суті кредитних відносин.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив визнати недійсними: п.2.1. договору про надання споживчого кредиту № 619082 від 30.05.2021р., що укладений між ним та ТОВ «Слон кредит» у частині «у розмірі 4250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов?язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору» та п.3.5. Договору.

Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Подав письмові пояснення, в яких просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на те, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, принцип рівності сторін в договорі відповідачем не порушено, а тому умови договору є обов?язковими для виконання сторонами договору, які його уклали.

Крім того, рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі № 693/11/23 підтверджено правомірність та відповідність нарахувань, передбачених п. 2.1 та п. 3.5 Договору про надання споживчого кредиту.

ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії у справі.

17.03.2023 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження.

04.05.2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення всіх судових засідань у справі в режимі відеоконференції.

05.09.2023 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив закрити підготовче провадження та призначити судове засіданні для розгляду справи по суті.

13.11.2023 року від представника відповідача надійшла заява про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат за надання правничої допомоги.

22.01.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, де він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення та заперечує проти врегулювання спору за участі судді.

19.02.2024 року від представника відповідача Змієвської Т.П. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують її повноваження як представника ТОВ «Вердикт Капітал».

19.02.2024 року від представника відповідача нідійшло письмове пояснення на позовні вимоги.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

30.05.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №619082 в електронній формі для кредитів, де передбачена сплата процентів за перший день користування кредитом.

Відповідно до вказного договору ТОВ «Слон кредит» надало відповідачу кредит в сумі 21250 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на його банківську картку в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, яка була зареєстрована для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, а відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту в строк до 30.05.2022р. та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 Договору кредиту.

26.11.2021р. між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №619082 від 30.05.2021р., що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є ОСОБА_1 .

За період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак станом на сьогоднішній день заборгованість за Кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачується, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість, загальний розмір якої станом на 06.12.2022р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 36931,75 грн., з яких:

-нараховані 3% річних - 125,75 грн.;

-втрати від інфляції - 601,52 грн.;

-заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 17000 грн.;

-заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 11840,92 грн.;

-заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 7363,56 грн.

Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку не вчиняються дії, спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів, чим грубо порушуються законні права позивача, позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 36931 грн. 75 коп. та судові витрати.

13.02.2023 року рішенням Жашківського районного суду Черкаської області позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №619082 від 30.05.2021р. задоволено у загальній сумі 36931 грн. 75 коп.

10.03.2023 року на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13.02.2023 року представником відповідача подано апеляційну скаргу.

26.04.2023 року постановою Черкаського апеляційного суду рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13.02.2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за нарахованими відсотками згідно договору про надання споживчого кредиту в розмірі 7363,56 грн. скасовано та постановлено нове рішення, яким відмовлено в цій частині повністю. В решті рішення суду залишено без змін.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено в постанові Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року (справа № 693/11/23) в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що положення

договору п. 2.1. та п.3.5 у частині сплати процентів за перший день користування кредитом є нікчемними, адже вимагають сплати коштів на користь фінансової установи для отримання кредитних коштів, що суперечить положенню ст. 1054 ЦК України та суті кредитних коштів.

Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту/загальний розмір/ складає 21250,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 30.05.2022 року.

Тип процентної ставки встановлювався у фіксованій формі. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежала від періоду її встановлення та становила:

- за перший день користування кредитом (включно) - 25 % в день (9125 % річних);

- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних (п. 1.5 Договору).

Відповідно до п. 2.1 договору № 619082 про надання споживчого кредиту від 30.05.2021 року кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 17000 грн. за реквізитами вказаної у ньому платіжної картки, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку.

Крім того п. 2.1 договору № 619082 про надання споживчого кредиту від 30 травня 2021 року передбачено, що кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 4250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Отже, безготівкове перерахування суми кредиту ТОВ «Слон Кредит» для задоволення споживчих потреб Киричатого С.М. підтверджено належними доказами.

З урахуванням викладеного, можно дійти висновку, що судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання договору про надання споживчого кредиту нікчемним в окремій частині.

Крім того, за приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ані в апеляційній скарзі при розгляді справи № 693/11/23, ані в цьому провадженні позивач не посилається на те, що правочин укладено ним під впливом помилки, обману, насильства тощо.

Позивач добровільно уклав правочин, виконував його, і лише коли вникло питання про повернення боргу разом із відсотками почав стверджувати про нікчемність частин правочину.

Суд звертає увагу, що ніобхідність сплати в перший день користування кредитом 25% від суми кредиту встановлено п. 1.2 договору про надання споживчого кредиту. Вказаний пункт позивачем під сумнів не поставлено. В п. 2.1. та 3.5 лише розписано порядок нарахування коштів.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведенність позивачем своїх вимог, отже, відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 18, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 279, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про захист прав споживача та визнання недійсним пункту договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська