Справа №: 398/1563/19
провадження №: 2-др/398/4/24
УХВАЛА

Іменем України

"05" квітня 2024 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нерода Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

До початку розгляду справи по суті, позивачем до суду подана заява про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя без розгляду.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 20.10.2023 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

24.01.2024року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення, посилаючись на те, що 20.10.2023 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, залишено без розгляду. Однак, судом не вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу та у відповідності до вимог ст.270 ЦПК України, просить ухвалити додаткове рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, стягнувши з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 18500,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява про винесення додаткового рішення не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Положенням ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, частинами 1,2,3,5 ст. 258 ЦПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4)судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Отже, виходячи з вказаних норма законодавства, ухвалення додаткового рішення можливо лише судом, який ухвалив рішення, а не постановив ухвалу.

У даному випадку ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2023року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення саме додаткового рішення у справі.

Між тим, суд звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно із частиною шостою ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Одночасно суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема,частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55, ст.124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 142, 270 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Л.М.НЕРОДА