ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/523/24 Справа № 202/4972/20 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стенюкової Лариси Миколаївни на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року (повний текст ухвали складено 24 березня 2023 року у м. Дніпро) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 через свого представника завернулась до суду із заявою про виправлення помилки у рішенні суду та виконавчому листі. Зокрема просила:

- виправити помилку в резолютивній частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2021 року по цивільній справі №202/4972/20, провадження №2/0203/157/2021, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна;

- вважати вірним в резолютивній частині рішення суду адресу місця проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_1 »;

- виправити помилку у виконавчому листі №202/4972/20, виданому 12.08.2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за належну 1/2 (одну другу) частку у спільному сумісному майні автомобіль INFINITI QX 70, vin НОМЕР_3 , 2013 року випуску, у розмірі 535 386,35 грн (п`ятсот тридцять п`ять тисяч триста вісімдесят шість гривень 35 копійок);

- вважати вірною у виконавчому листі №202/4972/20, виданому 12.08.2022 року, адресу місця проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_1 ».

В обґрунтування своєї заяви посилалась на те, що з 2018 року по цей час ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується постановою Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі №206/721/18, договором оренди житлового приміщення від 01.12.2019 року, який автоматично пролонгований на 2023 рік. При цьому за відомостями Івано-Франківської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області місце проживання ОСОБА_1 за унікальним номером запису в Єдиному державному демографічному реєстрі №307, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , з 16.02.2022 року та по теперішній час, що підтверджується витягом №2023/000911485 від 04.02.2023 року.

Тому вважає, що судом першої інстанції у рішенні від 28 жовтня 2021 року допущено описку у зазначенні адреси її місця проживання, яка також міститься у виконавчому листі №202/4972/20, виданому 12.08.2022 року. Також в наслідок допущеною судом помилки приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. порушив правила територіальної підвідомчості приватних виконавців, оскільки прийняв до примусового виконання виконавчий лист з іншого округу (Івано-Франківська область) та 01.02.2023 року відкрив виконавче провадження №70905436.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про виправлення описки у рішенні суду першої інстанції від 28.10.2021 року та виправлення помилки у виконавчому листі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

З посиланням на доводи аналогічні доводам заяви про виправлення помилки та описки, зазначає, що на момент постановлення рішення від 28 жовтня 2021 та ухвали від 17.03.2023 року матеріали справи не містили відомостей про те, що вона проживала у м. Дніпрі, натомість нею при подачі відзивів на позовну заяву та уточнену позовну заяву, а також в заяві про об`єднання справ в одне провадження, зазначалась її адреса проживання у м. Івано-Франківську. Також на підтвердження цього матеріали справи містять постанову Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі №206/721/18, договір оренди житлового приміщення від 01.12.2019 року. Допущена судом першої інстанції описка у рішенні суду, яка була перенесена у виконавчий лист призводить до порушення вимог територіальної підвідомчості під час примусового виконання рішення.

Сторони не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В судове засідання з`явилися представник ОСОБА_1 адвокат Стенюкова Л. М., ОСОБА_2 та його представник адвокат Капітонов Д.Г..

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішення та виправленні помилки у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив із того, що на момент ухвалення рішення суду та видачі виконавчого листа останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання відповідача-1 ОСОБА_1 була її адреса місця проживання: АДРЕСА_5

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2020 року справа №202/4972/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним була передана за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, тобто за місцем реєстрації одного з відповідачів ОСОБА_3 : АДРЕСА_6 , що територіально відноситься до Центрального району м. Дніпра.

Під час перевірки Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України зареєстрованого місця проживання відповідачів, у відповідь на запит суду від 18.08.2020 року відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС надав відомості щодо зареєстрованої адреси місця проживання, зокрема, відповідача-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса місця проживання якої, станом на 31.08.2020 року значилась за адресою: АДРЕСА_5 з відміткою про зняття її з реєстрації за вказаною адресою місця проживання (т.1 а.с.18).

Отже при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним суд першої інстанції здійснив передбачену ЦПК України перевірку місця реєстрації відповідачів та у зв`язку із відсутністю станом на серпень 2020 року відомостей щодо місця проживання ОСОБА_1 передав справу за підсудністю за місцем реєстрації другого відповідача ОСОБА_3 ..

Впродовж розгляду справи ОСОБА_1 , звертаючись із заявами та клопотаннями до суду першої інстанції, зазначала своє місце реєстрації саме у Дніпрі, а для листування зазначала м. Івано-Франківськ. При цьому не надавала жодних документів для підтвердження факту зміни місця реєстрації чи проживання.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 28.10.2021 року ,залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.01.2023 року, було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та визнано автомобіль INFINITI QX 70, vin НОМЕР_3 , спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , і частка кожного з подружжя становить 1/2 ; стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за належну 1/2 (одну другу) частку у спільному сумісному майні автомобіль INFINITI QX 70, vin НОМЕР_3 у розмірі 535386,35 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір зі сплати судового збору у розмірі 5353,86 грн (п`ять тисяч триста п`ятдесят три гривні 86 копійок) (т.2 а.с.153,154-159).

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки та виправлення помилки у виконавчому листі, ОСОБА_1 надала документи, з яких встановлено наступні відомості.

12.08.2022 року в цивільній справі було видано виконавчий лист, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений до 09.12.2024 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 01.02.2023 року, ВП №70905436, було розглянуто заяву про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №202/4972/20, виданого 12.08.2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за належну 1/2 частку у спільному сумісному майні автомобіль INFINITI QX 70, у розмірі 535386,35 грн.

При цьому, у постанові приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, відповідно до виконавчого листа №202/4972/20, вказано, що боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 21.02.2022 року за відомостями Івано-Франківської територіальної громади та витягу з реєстру територіальної громади від 04.02.2023 року №2023/000911485 Івано-Франківської територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.02.2022 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином офіційна зміна місця реєстрації ОСОБА_1 відбулася 16 лютого 2022 року, тобто після ухвалення рішення від 28.10.2021 року, в якому вона просила виправити описку в резолютивній частині щодо місця її реєстрації. Щодо доводів з приводу договору оренди квартири та постанови Верховного Суду, в яких зазначається про перебування відповідача в Івано-Франовську, а не в Дніпрі, то слід зазначити, що хоча вони і датовані 2019 роком, однак не були надані під час розгляду спору по суті до ухвалення рішення у жовтні 2021 року.

Частиною 1 статті 269 ЦПК України встановлено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

З системного аналізу даної норми права вбачається, що під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття, а саме: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Таким чином, факти на які посилалась ОСОБА_6 як на підстави виправлення описки, виникли вже після ухвалення рішення та у розумінні положень ст. 269 ЦПК України не є опискою, а тому суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо відмови у задоволенні заяви про виправлення описки.

З приводу виправлення помилки у виконавчому документі, то слід звернути увагу, що на момент розгляду заяви ОСОБА_1 постановою Індустріального ВДВС у м. Дніпрі від 08.12.2022 року виконавчий лист, виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 12.08.2022 року, повернутий стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначалось вище судом не встановлено помилки у зазначенні місця проживання ОСОБА_6 , а отже не має підстав і для внесення виправлень у виконавчий лист, на момент видачі якого відомостей щодо зміни місця проживання боржника не було.

Крім того, у разі поновлення виконавчого провадження божник може звернутись до державного або приватного виконавця із повідомленням про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження.

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини, їм надано належну оцінку, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються питань, які підлягають вирішенню під час розгляду спору по суті позовних вимог та зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями через тлумачення процесуального законодавства на свою користь, а також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

За наведених обставин судом першої інстанції на законних підставах відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду та виправленні помилку у виконавчому документі.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стенюкової Л. М. залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню в касаційному порядку .

Судді: