Справа № 396/401/24
Провадження № 2/396/275/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року м.Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме: позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме:

- чим підтверджується придбання житлового будинку та транспортного засобу, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі;

- чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна та його поліпшенні (надати підтверджуючі документи);

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України N11від 21 грудня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, з назви та змісту позовної заяви убачається, що позивач бажає визнати певне майно подружжя спільною сумісною власністю, поділити його та стягнути компенсацію замість частки позивача. Проте, викладаючи вимоги, позивач не просить поділити майно подружжя, при цьому визначає спосіб та порядок поділу. Також просить припинити право спільної сумісної власності сторін на певне майно, не обґрунтовуючи цю вимогу. При тому, що з моменту набрання законної сили рішенням суду про поділ майна подружжя, таке майно втрачає статус спільної власності подружжя (Постанова Верховного суду від 06.02.2020 № 698/762/17-ц).

Крім того, позовна заява надійшла до суду через систему «Електронний суд», та в прохальній частині позову не визначено частки майна, а зазначено лише «?», зокрема в пункті 2 підпункти 1,2; пункті 3 підпункти1,3; пункті 4 та 5.

Також позивачу необхідно уточнити вимогу пункту третього прохальної частини, яке саме право визнати за відповідачем на майно подружжя.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.185 ЦПК України в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу та її представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. А. Русіна