Справа № 484/6177/23 Головуюча у 1-й інстанції Шикеря І. А.
Провадження № 22ц/812/294/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 березня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Серебрякової Т. В.,

із секретарем: Андрієнко Л. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Консалтінг Центр УА»,

як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ЦЕНТРОКРЕДИТ»,

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Шикері І. А. о 10 годині 30 хвилин у приміщенні суду в місті Первомайську Миколаївської області зі складенням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_1 до ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ»,

треті особи приватний нотаріус Обухівського районного

нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна

(надалі приватний нотаріус Головкіна Я. В.),

приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області

Булахевіч Степан Вікторович

(надалі - приватний виконавець Булахевіч С. В.)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду із позовом до ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», треті особи приватний нотаріус Головкіна Я. В., приватний виконавець Булахевіч С. В., в якому просила визнати виконавчий напис №29238, вчинений 16 березня 2021 року приватним нотаріусом Головкіною Я. В., про стягнення з неї 2 780 грн 80 коп. боргу за кредитним договором - таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначила, що про наявність виконавчого напису та його виконання їй відомо не було. Будь-яких претензій з боку ТОВ «Центрокредит» не отримувала та про вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису дізналася випадково, у зв`язку з арештом її рахунків.

Суму, що стягнута за виконавчим написом, не вважала безспірною.

Під час звернення з позовом зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судовий витрат, з яких витрати на правничу допомогу складають 11 400 грн.

ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» відзиву на позовну заяву не надав.

ТОВ «Консалтинговий Центр УА» також відзиву на позов на надав, натомість звернувся з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважаючи зазначену позивачкою суму неспівмірною складності справи, завищеною та належним чином не обґрунтованою, а також такою, що не відповідає критерію розумності. При тому повідомив суд про те, що є правонаступником ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ».

Відзивів або пояснень на позовну заяву іншими учасниками справи не подано.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, ухвалено про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОКРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати на суму 1 073 грн 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 200 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і за такого, підстави для часткового стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, які відповідають обсягу виконаних робіт адвокатом.

В апеляційній скарзі ТОВ «Консалтинговий Центр УА», який є правонаступником ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить про скасування рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу з ухваленням в цій частині нового про відмову у їх стягненні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на ті обставини, що суд помилково не прийняв до уваги клопотання ТОВ «Консалтинговий Центр УА» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважаючи що він не є учасником справи, в той час як він є правонаступником відповідача внаслідок зміни назви товариства.

Вказував, що стягнуті на користь позивачки витрати на правничу допомогу не є співмірними з ціною позову, складністю справи та її значенням для сторони, однак відповідач фактично був позбавлений можливості довести цю неспівмірність заявляючи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Вважав, що судом не враховано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим і розумним. Між тим, внаслідок помилкового висновку суду про те, що ТОВ «Консалтінг Центр УА» не є учасником справи зазначене питання не досліджувалось, а тому апелянт вважав, що рішення суду в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню.

Також вказував на неспівмірність стягнених витрат на правову допомогу та невідповідність наданих доказів на їх підтвердження.

Посилався на відповідну судову практику.

Рішення суду щодо розгляду позовних вимог по суті відповідачем не оскаржене.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка, від імені якої діє представник, вважала доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а саму скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Вважала, що стягнута сума витрат на правничу допомогу перевірена судом та є обґрунтованою, розумною, а також співмірною складності справи та відповідає наданим адвокатом послугам.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута за відсутністю її учасників, які належним чином повідомлені про дату її слухання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У відповідності до статті 137 ЦПК України регламентується, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами розмір витрат на правничу допомогу в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення цих витрат.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як слідує з договору про надання правової (правничої) допомоги від 25 жовтня 2023 року, що міститься у матеріалах справи, в рамках цього договору адвокат зобов`язується за винагороду надати позивачу правову (правничу) допомогу щодо захисту його прав та інтересів в судах усіх інстанцій та інших установах, підписувати та подавати від імені ОСОБА_1 та у її інтересах та/або отримувати у зв`язку з цим будь-які документи, що стосуватимуться прав та законних інтересів, а також надавати консультації з правових питань, складати заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів ОСОБА_1 , тощо. У відповідності до пункту 4.3. вказаного договору винагорода (гонорар) підлягає сплаті протягом 7-ми днів з моменту отримання ним розрахунку за надані послуги або протягом 7-ми днів після отримання судового рішення по справі (а.с.19-20).

У відповідності до наданого розрахунку №1 наданих послуг і витрат від 6 листопада 2023 року він містить детальний опис та назву наданої правової допомоги (послуги) адвокатом, якими є консультації щодо порядку визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та про повернення стягнутого за виконавчим написом тривалістю 2 години вартістю 700 грн за годину на загальну суму 1 400 грн; запити до установ на отримання доказів тривалістю 1 година вартістю 700 грн; опрацювання наданих клієнтом матеріалів тривалістю 2 години вартістю 700 грн за годину на загальну суму 1 400 грн; вивчення судової практики, аналіз норм права тривалістю 2 години вартістю 700 грн за годину на загальну суму 1 400 грн; формування правової позиції, готування позову, подача позову до суду тривалістю 5 годин вартістю 800 грн за годину на загальну суму 4 000 грн; представництво у суді (подання/отримання документів) 1000 грн; представництво у суді (участь у судових засіданнях) 1 500 грн; усього 11 400 грн (а.с.22).

За змістом акту приймання передачі наданих послуг №1 від 6 листопада 2023 року ОСОБА_1 прийнято послуги з підготовки, складання, направлення та розгляд позовної заяви тощо, щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та про повернення стягненого за виконавчим написом (а.с.23).

До доданої до справи копії квитанції до прибуткового касового ордеру №1 на суму 11 400 грн вбачається сплата позивачкою цих витрат (а.с.24).

Отже, детальний опис дій, які повинен був виконати адвокат на підставі укладеного договору, та у їх відповідності розрахунок тривалості використаного часу, та понесених на підставі цього витрат, певною мірою відповідають умовам договору.

Таким чином, та з огляду на те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, такі витрати підлягають компенсації за рахунок відповідача разом із іншими судовими витратами.

Тому суд першої інстанції стягнув понесені позивачкою витрати на правову допомогу у розмірі 8 200 грн, за виключенням витрат на послуги з представництва в суді щодо участі у судових засіданнях, так як справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та подання і отримання документів, а також за подачу запитів, оскільки такі не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Між тим, за висновком, викладеним ВП ВС у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року при розгляді нею справи № 755/9215/15-ц, визначено, що для цілей розподілу судових витрат судом враховується:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В той же час розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тому хоча місцевим судом і правильно зменшено розмір витрат на правничу допомогу на суму, однак не враховано неспівмірність суми заявлених витрат на правничу допомогу сумі коштів, на яку видано оспорюваний виконавчий напис, а саме на 2 780 грн 80 коп. та дублювання деяких послуг, які хоча і надані, але за своїм змістом охоплюють дії, за якими адвокатом нарахована окрема вартість.

З врахуванням наведеного суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Втім, ТОВ «Консалтинговий Центр УА», хоча і направило до місцевого суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, але воно не було враховано судом при постановленні рішення, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження правонаступництва ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», які судом першої інстанції додатково не перевірені, але надані правонаступником відповідача до суду апеляційної інстанції.

Так, на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» №2 від 22 березня 2023 року учасниками товариства вирішено здійснити перейменування ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» на ТОВ «Консалтинговий Центр УА», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ».

Копія рішення від 22 березня 2023 року та зміни, що внесені до статуту товариства, на підставі цього рішення, додані апелянтом до поданої апеляційної скарги.

За таких обставин ТОВ «Консалтинговий Центр УА» подав апеляційну скаргу на судове рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу з ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», та навів у цій скарзі доводи щодо неспівмірності наданих позивачкою доказів на підтвердження понесених нею витрат на сплату отриманої ним правової допомоги, які колегія суддів вважає частково слушними, і як наслідок стягнуті з кредитора, як юридичної особи, витрати на правову допомогу, такі як: оплата послуг за консультації щодо порядку визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; опрацювання наданих клієнтом доказів; вивчення практики, аналіз норм права, тотожними та такими, що охоплюються наданням іншої послуги, як формування правової позиції, готування позову та подання позову до суду, вартістю 4 000 грн.

За такого та виходячи з нетривалого часу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, її незначної складності та невеликого обсягу надання правової допомоги, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України та стягнути з відповідача ТОВ «Консалтинг Центр УА», як правонаступника ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Підстав для перерозподілу витрат в суді апеляційної інстанції немає, зокрема, і підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат за правову допомогу у суді апеляційної інстанції, виходячи, як з часткового задоволення апеляційної скарги, так і з відсутності підстав для їх стягнення за актом наданих послуг №1 від 12 лютого 2024 року з підготування скарги, замість відзиву.

Рішення суду щодо розгляду позовних вимог по суті учасниками справи не оскаржене, тому не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Консалтинг Центр УА» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу змінити, стягнути з ТОВ «Консалтинг Центр УА», як правонаступника ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», на користь ОСОБА_1 4 000 грн витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Т. В. Серебрякова