Справа № 495/2284/24
Номер провадження 2-з/495/46/2024
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Савицький С.І., вивчивши заяву представника позивач АТ «Райффайзен Банк» - Лозіна Ольги Юріївни про забезпечення позову по справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 .

15.03.2023 року на адресу суду від представника позивач АТ «Райффайзен Банк» - Лозіна Ольги Юріївни надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника, а саме

земельну ділянка за кадастровим номером :01:002:1572, розташована за адресою Одеська обл., Білгород-Дністровський р., с/рада. Староцаричанська та належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на праві власності на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 27749251;

квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, від 19.08.2010 року виданого виконкомом Білгород-Дністровської міської ради, розпорядження № 10298 від 19.08.2010 року.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявника наявними доказами, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У відповідності до положень статей 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. В даному випадку суд не вбачає обґрунтовані доводи необхідності заборони вчиняти дії щодо спірного майна.

Дослідивши доводи позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про їх недоведеність, оскільки позивачем не надано достовірних жодних доказів щодо наміру відповідачем ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії відносно спірного майна, які б могли затруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення. Заявником також не доведено яким чином вжиття заходів щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб може попередити невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

На підставі викладеного керуючись ч.3 ст. 150 ЦПК України, суд встановив, що заявником необґрунтовано та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Також, всупереч вищевказаним положенням ЦПК України заявником не обґрунтовано та не доведено, яким чином невжиття такого виду забезпечення позову про який просить заявник, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Наведені заявником підстави для забезпечення позову є формальними припущеннями.

Враховуючи викладене, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 247, 258, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача АТ «Райффайзен Банк» - Лозіна Ольги Юріївни про забезпечення позову по справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Савицький