Справа №442/1686/24
Провадження №2/442/624/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

додаткове

20 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої судді Гарасимків Л.І.., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін питання ухвалення додаткового рішення стосовно судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яке є спільною сумісною власністю подружжя.,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яке є спільною сумісною власністю подружжя , в якому просить визнати будинок загальною площею 276.1 кв.м. житловою площею 117.1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розподілити спільне майно та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частину будинку загальною площею 276.1 кв.м., житловою площею 117.1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Однак при звернення до суду із вище вказаним позовом, позивачем не було сплачено судовий збір, оскільки така звільнена від сплати судового збору, так як є інвалід 2 групи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошово їсуми, присудженої д остягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.03.202024 року, позов задоволено.

Визнано будинок загальною площею 276.1 кв.м. житловою площею 117.1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Поділено майно, набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу у наступних частках:

- за ОСОБА_1 визнатно право власності на 1/2 ідеальну частину будинку загальною площею 276.1 кв.м., житловою площею 117.1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1

- за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 ідеальну частину будинку загальною площею 276.1 кв.м., житловою площею 117.1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не сплачено судовий збір: за подання позовної заяви в розмірі 1 % вартості позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше трьох його розмірів розмірів для працездатних осіб не менше 1211.20 грн та не більше 9084.20 грн.

У ст.141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному)розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що немогла передбачити такі витрати на час подання попереднього(орієнтовного)розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно матеріалів цивільної справи ціна позову ОСОБА_1 в гривневому еквіваленті станом на момент ухвалення рішення становила 351408 грн. Позов задоволено повністю.

Суд, вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання про зменшення суми судових витрат на 50%

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, а також вимоги ст. 7 Закону України «Про судовий збір», зокрема, те , що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, враховуючи, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, який має право на повернення 50% судового збору, приходить до висновку , що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1757.04 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1757.04 грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили післяз акінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.І. Гарасимків