Справа № 390/1749/23
Провадження №2/390/786/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"19" березня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гершкул І.М.,

при секретарі Лазаренко А.С.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до російської федерації про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до російської федерації про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 по мобілізації був зарахований до особового складу, який залучався до антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер від гострої ішемічної хвороби. Згідно довідки військово-лікарської комісії причина смерті ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини. Внаслідок загибелі ОСОБА_3 у результаті військової агресії російської федерації позивач відчуває безперервний, невгамовний душевний біль та страждання, втрата батька спричинила йому психологічну травму та призвела до моральних страждань. Діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду. З урахуванням характеру і обсягу завданих моральних страждань позивачу, істотності порушення конституційних прав ОСОБА_3 та позивача, неможливості їх поновлення, умисного характеру дій відповідача, позивач оцінив моральну шкоду у розмірі 30 000 000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести без їх участі (а.с.28).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, шляхом направлення судового виклику за адресою посольства російської федерації. Причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву від уповноваженого представника відповідача до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.2 ч.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є зокрема іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Стаття 28 Загальної декларації прав людини гарантує кожній людині право на соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені.

Стаття 1 Декларації про право на мир засвідчує, що кожен має право жити в мирі в умовах заохочення і захисту всіх прав людини і повної реалізації розвитку (резолюція 71/189, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 19.12.2016).

Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України» збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» оголошено про початок Антитерористичної операції (АТО).

Постановою від 21 квітня 2015 року № 337-VIII, зі змінами затверджено заяву Верховної Ради України "Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків", якою Верховна Рада України визнала РФ державою-агресором.

Постановою Верховної Ради України від 21.05.2015 № 462-VIII було схвалено Заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України.

Згідно ст.5 ч.ч.5, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» російська федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення. Відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприяє відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди російською федерацією.

Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (стаття 12) передбачаює, що Договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої Договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видане 07.12.2009 року виконкомом Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №15, де батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №113 від 28.07.2015 року, виданої ТВО командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , на підставі витягу наказу командира частини № НОМЕР_3 від 18.05.2015 року, в період із 14.05.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 27.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №40 (а.с.20).

З лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №2895 від 23.01.2016 року, виданих Кіровоградським обласним бюро СМЕ, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_3 стала гостра серцева недостатність, гостра ішемічна хвороба серця (а.с.16, 17).

Витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол №3487 від 11.08.2016) свідчить, що захворювання та причина смерті ОСОБА_3 , що підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №2895 від 23.01.2016 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , - пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.18).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 03.05.2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для дітей військовослужбовців, які загинуло (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (а.с.13).

Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_6 , видане 27.04.2016 року Пенсійним фондом України, свідчить, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримує пенсію по втраті годувальника (а.с.14).

Беручи до уваги характер моральної шкоди - безповоротна втрата дитиною батька через дії відповідача, чим порушені нормальні життєві зв`язки в родині позивача, тривалість негативних змін у житті позивача, оскільки втрата батька спричинила позивачу психологічну травму та призвело до моральних страждань, враховуючи неможливість усунення негативних наслідків, ступінь вини відповідача, що визнаний агресором на міжнародному рівні, суд вважає, що розмір компенсації у сумі 30 000 000 грн. не є явно завищеним, відповідає вимогам розумності та справедливості, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що ставка судового збору за пред`явлення даного позову, згідно ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір», становить 15 140 грн. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.22 Закону України «Про судовий збір»», зважаючи на задоволення позовних вимог, згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.16, 22, 386, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 77-81, 89, 141, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до російської федерації про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з російської федерації на користь ОСОБА_2 30 000 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з російської федерації на користь держави судовий збір у сумі 15 140 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У порядку ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - російська федерація, місцезнаходження: посольство російської федерації в Україні, адреса: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 27.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул