Справа № 308/2840/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна, про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку за попереднім договором,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку за попереднім договором.

05.03.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна, про забезпечення позову. Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми завдатку за попереднім договором, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму завдатку, еквівалентну 45000,00 доларів США за курсом продажу акціонерним банком «КОМІНВЕСТБАНК» на день ухвалення рішення у справі; 3 відсотки річних, починаючи з 01 червня 2019 року, за весь час користування безпідставно набутими коштами у розмірі, еквівалентному 6356 доларів США 25 центів за курсом продажу акціонерним банком «КОМІНВЕСТБАНК», на день ухвалення рішення у справі, 10 відсотків від суми завдатку у розмірі, еквівалентному 4500,00 доларів США за курсом продажу акціонерним банком «КОМІНВЕСТБАНК», на день ухвалення рішення у справі; вирішити питання розподілу судових витрат у справі. Підставами позову вказано користування чужими котами, які утримуються відповідачем без належної правової підстави. Оскільки зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним позивачем з відповідачем 26 грудня 2018 року, припинилися через відсутність укладення основного договору, а відповідач всупереч пункту 5.3. попереднього договору не повернув позивачу отриману суму завдатку (авансу) і на пропозицію повернути вказану суму не виконав та надалі утримує кошти без належної правової підстави, то спір містить матеріально-правові вимоги зобов`язального характеру про примусове стягнення вказаних коштів. Позивачу не відомо про наявність у громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 рахунків у банківських установах України. Проте, з матеріалів провадження у інших справах відомо, що ОСОБА_4 на праві власності належать об`єкти нерухомого майна (житлової та нежитлової нерухомості) в багатоквартирних будинках за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 лютого 2024 року за №367425433. Також позивачу відомо, що протягом 2022-2023 років відповідачем здійснюється відчуження об`єктів нерухомого майна за вказаною адресою. Для порівняння надано інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 листопада 2021 року за № 282684819, згідно з якою громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_4 станом на 03 листопада 2021 року належали 102 об`єкти нерухомого майна, з них в «корпусі 2» - 45 квартир (об`єктів житлової нерухомості). Станом на 26 лютого 2024 року в багатоквартирному житловому будинку «корпус 2» відповідачу належить всього 13 квартир. Ця інформація з Державного реєстру свідчить про перманентний процес відчуження відповідачем майна, що належить йому на праві власності. Позивач вважає, що необхідним, адекватним, таким, що узгоджується із предметом позову та співмірним способом забезпечення виконання в подальшому рішення суду, якщо таке буде ухвалено на його користь, буде арешт об`єктів нерухомого майна (об`єктів житлової нерухомості) за адресою АДРЕСА_2 згідно з переліком, що надається. Відсутність заходів забезпечення у цій справі призведе також до неможливості виконання рішення суду та ефективного захисту порушеного права позивача у цій справі. Враховуючи наявний прямий зв`язку між запропонованим позивачем заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, заходи забезпечення позову стосуються саме майна відповідача, то накладення арешту на окреме майно відповідача в порядку забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

На підставі наведеного просить до набрання законної сили рішенням суду у цій справі забезпечити позов накладенням арешту на об`єкти нерухомого майна, що належать ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , в межах суми, що підлягає стягненню, згідно зі списком: 1. Квартира АДРЕСА_3 ; 2. Квартира 41-2, АДРЕСА_4 ; 3. Квартира 28-2, АДРЕСА_5 ; 4. Квартира 28-1, АДРЕСА_6 ; 5. Квартира 16-1, АДРЕСА_7 . 6. Квартира 15-1, АДРЕСА_8 ; 7. Квартира 13-1, АДРЕСА_9 ; 8. Квартира 56-2, АДРЕСА_10 ; 9. Квартира 56-1, АДРЕСА_11 ; 10. Квартира АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 ; 11. Квартира АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 ; 12. Квартира АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 ; 13. Квартира АДРЕСА_18 .

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В силу положень ст. 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову, яку подано після відкриття провадження у справі.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 150 ЦПК України встановлено види забезпечення позову шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам (ч. 3 ст. 151 ЦПК України), а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До поданої заяви представником додано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номерами інформаційних довідок 282684819 та 367425433 про наявність на праві власності у відповідача значної кількості об`єктів нерухомого майна у м. Ужгород, грошова оцінка вартості нерухомого майна відсутня, що позбавляє суд оцінити відповідність виду забезпечення позовним вимогам, адекватність вимог заявника та дотримання збалансованості сторін.

Таким чином звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, а також доказів того, що майно, на яке заявник просить накласти арешт, співмірне заявленим позовним вимогам. В той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що не обмежує заявника у праві звернутись з обґрунтованою заявою про забезпечення позову до суду протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна, про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку за попереднім договором.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда