Постанова

Іменем України

06 лютого 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/4315/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Таращанського районного суду Київської області

від 30 жовтня 2023 року

в складі судді Шабрацького Г. О.

у цивільній справі №320/5032/21 Таращанського районного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року, закрито провадження у справі за адміністративним позовом, у зв'язку з тим, що спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

На підставі заяви ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією Окружний адміністративний суд м. Києва в грудні 2022 року надіслав адміністративну справу до Рокитнянського районного суду Київської області.

Розпорядженням голови Рокитнянського районного суду Київської області від 03 лютого 2023 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , у зв'язку з неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями через відсутність потрібної кількості суддів для здійснення розподілу, передано територіально наближеного суду - Таращанського районного суду Київської області.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №320/5032/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, і передано матеріали справи до канцелярії Таращанського районного суду Київської області для належної реєстрації в порядку цивільного судочинства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу зареєстровано 06.03.2023 в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 09 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, а саме приведення форми позовної заяви, згідно ЦПК України.

На виконання ухвали суду від 09.03.2023 ОСОБА_1 22 березня 2023 року подала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати бездіяльність відповідача у виправленні помилок про розміщення даних по земельних ділянках :01:004:0042 та :01:004:0043 із відхиленням від їх фактичного місця розташування протиправними та зобов'язати відповідача привести у відповідність дані Державного земельного кадастру України про розташування цих земельних ділянок та їх фактичне розташування з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.

В обґрунтування уточненої позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що згідно договорів купівлі-продажу від 31.03.2016, вона є власником будинку та двох земельних ділянок, одна з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, а друга для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначила, що за відомостями її сусідів у будинку довгий час ніхто не проживав, а останні 5-6 років, з дозволу попереднього власника ОСОБА_3 , її сусід ОСОБА_2 обробляв земельну ділянку. Межові знаки були знищені. При спробі виносу в натурі земельних ділянок виявилося, що із земельними ділянками щось не так. Вона, намагаючись захиститися від недоброзичливих сусідів, зверталася до усіх рівнів органів влади, але допомоги та інтересу до можливих помилок в кадастровій карті району та селища не отримала. Зверталася до управління Держгеокадастру та до служби з питань геодезії, картографії та кадастру, від яких отримувала рекомендації звернутися до суду або змінити технічну документацію. Але вона не мала можливості зробити технічну документацію земельної ділянки, тому що її сусід почав захоплювати її земельну ділянку та наполягав на тому, що це його земля, скориставшись помилками в даних Державного земельного кадастру України.

Вказувала, що у справі №375/1333/19 за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками було проведено судову земельно-технічну експертизу, в якій підтверджено факт помилки в даних Державного земельного кадастру України. Матеріали експертизи підтверджують факт та розміри відхилення місця знаходження її земельних ділянок від даних об'єктів, які розташовані в Державному земельному кадастрі України. Ці ділянки були приватизовані до 01.01.2013 та перенесені в автоматичному режимі із Державного реєстру земель. А згідно Положення про порядок ведення Державного земельного кадастру, перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про його об'єкти не тягне за собою зміну меж суміжних об'єктів Державного земельного кадастру.

Зазначила, що згідно п. 156-3 Порядку ведення Державного земельного кадастру помилки у застосування систем координат земельних ділянок виправляються адміністратором Державного земельного кадастру або сертифікованим інженером-землевпорядником шляхом перерахування координат земельних ділянок з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.

Також звернула увагу, що згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Позивачка, посилаючись на те, що бездіяльність відповідача по виправленню помилок в Державному земельному кадастрі відносно розміщення її земельних ділянок створила передумови, які використовував її сусід ОСОБА_2 , вважала, що порушено її право на землю, гарантоване ст. 14 Конституції України, а тому і звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що в Державний земельний кадастр (ДЗК) були внесені координати поворотних точок її земельних ділянок без перерахунку в систему координат УСК-2000, а тому вона звернулася до ГУ Держгеокадастру з проханням перерахувати координати. Підставою необхідності в такому перерахунку були надані докази з технічної документації сусідньої земельної ділянки. Чисельні дані поворотних точок межі з сусідкою мали однакові значення в ДЗК та технічної документації на приватизацію, яка оформлювалася у 2001 році. Система координат СК-63. Це підтверджувало відсутність факту перерахунку координат поворотних точок при зміні системи координат на УСК-2000. Отримавши її звернення відповідач повинен був виконати вимоги п. 1 ст. 37 Закону України "Про Державний земельний кадастр", перевірити та перерахувати згідно з п. 156-3 Положення про ведення ДЗК. Але дані обставини судом першої інстанції не враховані.

Вказувала, що в 2021 році при розгляді іншої судової справи, де ГУ Держгеокадастру було залучено третьою особою, проведено судову земельно-технічну експертизу, в якій серед іншого, експертом встановлено факт відсутності перерахунку координат поворотних точок.

Зауважила, що в даній справі, яка переглядається, відповідач заперечує проти позову та вказує, що виявити та підтвердити наявність помилки в застосуванні систем координат земельних ділянок можливо під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте, у відповідності до вимог закону це необов'язково, що свідчить про протиправне вимагання відповідачем документів та дій не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Зазначила, що посилання на ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" є протиправним, тому що дана норма стосується внесення даних в ДЗК безпосередньо з різновидів технічних документацій по землеустрою і ніяким чином не стосується даних про координати поворотних точок земельних ділянок, які перенесені в автоматизованому порядку з інших масивів при обов'язковому перерахунку координат із однієї системи координат в іншу.

За наведених обставин просила змінити рішення Таращанського районного суду Київської області від 30.10.2023 та повністю задовольнити позовні вимоги.

Позивачка в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених в ній.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив.

Третя особа - ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за відсутності третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачкою не надано доказів того, що зміщення фактичного місцезнаходження земельних ділянок відносно даних Державного земельного кадастру відбулося саме через помилку під час перенесення координат з однієї системи до іншої системи координат. Суд також виходив з того, що за приписами діючого законодавства для виявлення та підтвердження наявності помилки у застосуванні систем координат необхідно надати технічну документацію, тоді як позивачка не зверталася до землевпорядника для розробки технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов за неповного з'ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 :

1) з кадастровим номером :01:004:0042, площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташованого на ній житлового будинку, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 31.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В. В. та зареєстрованого в реєстрі за №593;

2) з кадастровим номером :01:004:0043, площею 0,0428 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 31.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В. В. та зареєстрованого в реєстрі за №594.

В пунктах 2 Договорів купівлі-продажу зазначено, що відчужувані земельні ділянки належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №369090, виданого 05.08.2010 управлінням Держкомзему у Рокитнянському районі Київської області та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №369089, виданого теж 05.08.2010 управлінням Держкомзему у Рокитнянському районі Київської області (право власності на земельні ділянки було зареєстровано 20.09.2010 з відповідним кадастровим планом кожної земельної ділянки).

З матеріалів справи також вбачається, що у 2019 році ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, в задоволенні якого відмовлено постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2023 року (справа №375/1333/19).

02 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області із заявою, в якій просила перерахувати значення поворотних точок земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0016, :01:004:0017, :01:004:0042 та :01:004:0043, які повністю сформовані до 01.01.2013, мають зміщення від даних ДЗК по матеріалах земельно-технічної експертизи.

Відповідно до листа від 12.04.2021 №536/0-884/6-21, відповідач повідомив ОСОБА_1 , що Державний земельний кадастр містить інформацію про зареєстровані земельні ділянки, відомості про які внесено в базу даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою, яка передбачена ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

За інформацією Відділу у Рокитнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відповідно до програмного забезпечення ведення ДЗК, відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0016, :01:004:0017, :01:004:0042 та :01:004:0043 були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. Згідно з даними ДЗК зміщення та перетин зовнішніх меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0042 та :01:004:0043 на суміжні :01:004:0016, :01:004:0017 відсутні. Виявити та підтвердити наявність помилки у застосуванні систем координат земельних ділянок можливо під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До відділу не надходили розроблені технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з підтвердженням наявності помилок у застосуванні систем координат.

Вважаючи відмову протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що після придбання земельних ділянок у власність, вона виявила, що при перенесенні даних про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку була здійснена помилка, а саме при перенесенні даних не були перераховані координати поворотних точок земельних ділянок. Вони не поміняли свої чисельні значення, а зберегли значення вказані в технічних документаціях на приватизацію, які були обраховані в системі СК-63.

Також зазначила про те, що перед створенням ДЗК України з 01.01.2007 була введена єдина система координат УСК-2000. До створення ДЗК існував Державний реєстр земель, в якому були дані про земельні ділянки та координати поворотних точок яких були обраховані в системі УК-63 чи УК-42, які поширено використовувалися на той час. Крім цього, звернула увагу, що координати поворотних точок земельних ділянок при перенесенні повинні були перерахувати з системи в якій вони були обраховані в Державному реєстрі земель (система координат СК-63) в Державну систему координат з якої ведеться ДЗК (система УСК-2000).

Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон) передбачено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частин 1, 5 статті 5 Закону, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно з п. б ч. 2 ст. 21 Закону, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про цільове призначення земельних ділянок щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 вказаного Закону, порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Підпунктом 10 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі - Порядок №1051) визначено, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, зокрема про цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), що включає такі складові: категорія земель згідно з пп. 6 п. 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно з ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону, у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, зацікавлена особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Згідно з пунктом 138 Порядку, помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії; 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель; 6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки; 7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 року та перенесені до Державного земельного кадастру.

У відповідності до п. 150 Порядку, якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для їх внесення, але потребують виправлення у зв`язку з виявленням технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє про це заявникові згідно з додатком 34 із зазначенням документів та технічних помилок у них, виправлення яких має передувати виправленню відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі.

В пункті 156-3 Порядку зазначено, що помилки у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилки, що виникли при перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 01.01.2023 та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилки у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) виправляються адміністратором Державного земельного кадастру або сертифікованим інженером-землевпорядником шляхом перерахування координат земельних ділянок з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань, про що вони за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру та/або засобами, визначеними у пункті 110-2 цього Порядку, повідомляють Державному кадастровому реєстратору, який вносить виправлені відомості до Державного земельного кадастру та складає протокол за формою згідно з додатком 30-1 відповідно до абзаців шостого - десятого пункту 156-2 цього Порядку.

Сукупний аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що після звернення фізичної особи до управління Держгеокадастру із заявою про наявність помилок у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 01.01.2013 та перенесені до ДЗК, відповідальна особа Держгеокадастру повинна здійснити перерахунок координат земельних ділянок, який під собою розуміє зміну чисельного значення того, що повинно бути перераховано. Тобто, Держгеокадастр повинен самостійно виправити наявні помилки без витребування будь-яких документів від особи, яка звернулася з вимогою про здійснення виправлення помилки.

Проте, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем перерахунку координат земельних ділянок, як то визначено діючим законодавством.

Крім того, факт відсутності перерахунку координат поворотних точок підтверджується письмовими доказами, а саме висновком судової земельно-технічної експертизи, проведеної у цивільній справі №375/1333/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Так, у висновку експерта Салтанової В. В. №25149/20-41 від 14.12.2020, складеного за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, зазначено, що:

1. Фактичні межі (на місцевості) земельної ділянки ОСОБА_2 частково не відповідають межам земельної ділянки з кадастровим №:01:004:0017, які були визначені при розробці Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства громадянам в с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області за 2005 рік.

2. Невідповідності меж позначені на Додатку №1 до висновку розмірними лініями та числами зеленого кольору, а саме:

східна фактична межа з боку провулка Верхнього - невідповідність меж варіює від 1,16 м до 1,43 м в бік збільшення площі;

південна фактична межа від точки 4 до точки 6 невідповідність меж варіює від 0,22 м до 0,43 м в бік збільшення площі, в точках 6, 7 межа відповідає, від точки 7 до точки 8 невідповідність меж становить 0,47 м в бік збільшення площі, від точки 8 до точки 9 межі відповідають, від точки 9 до точки 10 невідповідність меж до 0,43 м в бік збільшення площі;

західна межа з боку земель загального користування - від точки 11 до точки 12 невідповідність меж варіює від 5,66 до 7,96 м в бік збільшення площі;

північна межа з боку земель ОСОБА_1 - від точки 13 до точки 14 невідповідність меж від 0,3 м до 0,43 м в бік збільшення площі, від точки 15 до точки 18 невідповідність меж до 0,46 м в бік збільшення площі, від точки 18 до точки 21 невідповідність меж незначна до 0,11 м в бік збільшення площі, від точки 22 до точки 1 невідповідність меж варіює від 0,33 до 0,38 м в бік зменшення площі.

Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_2 дорівнює 0,2040 га, тобто збільшена на 0,0107 га та відносно площі 0,1933 га земельної ділянки з кадастровим № :01:004:0017, яка зазначена в правовстановлюючих документах. Основне збільшення площі відбулось за рахунок західної межі з боку земель загального користування.

3. Фактичні межі (на місцевості) земельних ділянок ОСОБА_1 частково не відповідають межам земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0042 та :01:004:0043, які були визначені при розробці Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 та Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 (за даними ДЗК).

4. Координати поворотних точок фактичних (на місцевості) меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідають значенням координат поворотних точок меж земельних ділянок :01:004:0017, :01:004:0042 та :01:004:0043 за відомостями, що надані Державним земельним кадастром.

5. Координати поворотних точок межі між земельною ділянкою кадастровий номер :01:004:0017, що належить ОСОБА_2 та земельними ділянками з кадастровими номерами :01:004:0042 та :01:004:0043, що належать ОСОБА_1 (за даними ДЗК) не відповідають значенням координат поворотних точок фактичної межі між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

6. Існує накладення фактичних меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0042 та :01:004:0043, що належать ОСОБА_1 . Площа накладення становить 0,0062 га (62 кв.м.).

7. Існує накладення фактичних меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 що належать ОСОБА_2 , на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:0016. Площа накладення становить 0,0010 га (10 кв.м.).

8. Накладення меж земельної ділянки з кадастровими номерами :01:004:0017, (за даними ДЗК) що належать ОСОБА_2 та меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004::0042, :01:004:0043, що належать ОСОБА_1 (за даними ДЗК відсутнє).

9. Існує накладення фактичних меж земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 що належать ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0017, що належить ОСОБА_2 .

10. Існує накладення фактичних меж земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 що належать ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:42 що належить ОСОБА_2 :01:004:0043, що належать ОСОБА_1 (за даними ДЗК).

Отже, матеріалами експертизи підтверджується, що земельні ділянки відображено у помилковому місці, що в свою чергу створило помилкове зміщення від фактичного розміщення земельних ділянок, що також додатково підтверджує помилку. Координати не перераховано, а земельні ділянки згідно даних ДЗК зміщено від їх фактичного розміщення.

Таким чином, висновок судової земельно-технічної експертизи підтверджує, що в ДЗК внесені дані без перерахунку координат поворотних точок земельних ділянок ОСОБА_2 (власник суміжної земельної ділянки) та ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в червні 2018 року ОСОБА_1 зверталася із заявою в поліцію по факту переносу сусідом паркану на її земельну ділянку. В довідці за результатами проведення перевірки по інформації, яка надана ОСОБА_1 , зазначено, що спеціалістом було проведено комплекс топогеодезичних робіт на місцевості по АДРЕСА_1 з прив'язкою до Державної геодезичної мережі та було виявлено технічні помилки в кадастровій інформації.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при перенесенні даних про земельні ділянки, які наразі на праві власності належать позивачці, з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку була здійснена помилка, а саме при перенесенні даних не були перераховані координати поворотних точок земельних ділянок. Звернення ОСОБА_1 до Держгеокадастру про виправлення таких помилок не надали позитивного результату.

При цьому, колегія суддів також враховує, що за приписами діючого законодавства надання технічної документації для виправлення такої помилки не є обов'язковим, як зазначає відповідач у своєму листі на заяву позивачки про виправлення помилки в ДЗК.

Дійсно, як зазначено в п. 156 Порядку, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду (пункт 156 Порядку).

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача у виправленні помилок в ДЗК, а саме щодо розміщення земельних ділянок, належних позивачці, є протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, неправильно застосував норми матеріального права та як наслідок дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в силу вимогст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

В той же час, оскільки в апеляційній скарзі позивачка просила змінити рішення суду та задовольнити повністю позовні вимоги, а колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, то відповідно й змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в сумі 5 368 грн 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області у виправленні помилок про розміщення даних по земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:004:0042 та :01:004:0043 з відхиленням від їх фактичного місця розташування протиправною.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області привести у відповідність дані Державного земельного кадастру України про розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0042 та :01:004:0043 та їх фактичне розташування, з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (; місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 5 368 (п'ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська