П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Київ

Справа №754/12106/22

Апеляційне провадження №22-ц/824/4377/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Бевзи А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Деснянського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Зотько Т.А., 13 вересня 2023 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Розрахункового департаменту Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про порушення прав споживачів,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила: визнати квартирний лічильник холодної води №83, визначений в повідомленнях-рахунках за 2020 рік, знятим з обліку 19 грудня 2019 року на підставі припису0попередження від 19 грудня 2019 року; визнати безпідставним і скасувати нарахований за грудень 2020 року об`єм споживання холодної води, в розмірі 50,0 куб.м., з усіма наслідками щодо перерахунку з січня 2020 року плати по особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 , як це передбачено п. 11 Правил та ч.3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є зареєстрованою та проживає в АДРЕСА_1 , яка з грудня 2020 року є власницею вказаної квартири, та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води за вказаною адресою, однак з боку відповідача нараховується безпідставне нарахування за споживання холодної води за грудень 2020 року в розмірі 50 куб.м. при переплаті за попередній листопад майже 10 куб.м., згідно тарифу. Лише за один грудень 2020 року відповідач нарахував позивачу сплату майже за 60 куб.м. води, в той час як норма споживання за цілий рік 54 куб.м., а соціальна норма (для пільговиків) лише 28,8 куб.м.. 19 листопада 2019 року під час обстеження квартирних приладів обліку водопостачання позивачці був наданий припис - попередження про проведення до 19 грудня 2029 року повірки лічильника холодної води у зв`язку з закінченням ще 15 травня 2019 року 4-х річного терміну від дня попередньої його повірки. Позивачка відповідно до припису - попередження від 19 листопада 2019 року у зв`язку зі станом здоров`я та карантинних обмежень вирішила не робити повірку лічильника і прийняти те, що її лічильник буде знятий з обліку та згідно із п. 11 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, буде нараховуватися плата як для споживача, квартира якого не обладнана засобами обліку. 17 листопада 2020 року позивач побачила, що лічильник холодної води працює швидко при перекритих кранах, тому поїхала до АТ «Київводоканал» для того, щоб залишити заяву на розпломбування лічильника та його заміни у зв`язку з його аварійним станом, оскільки у позивачки на той час був інший повірений лічильник і домовленість з сантехніком ЖЕКу на його установку. Розпломбування аварійного лічильника перед його демонтажем було здійснено 18 листопада 2020 рок учерез добу після подання заяви. 25 листопада 2020 року за заявою позивача встановлений лічильник, який було опломбовано та поставлено на облік, але копії актів про розпломбування не повіреного аварійного лічильника №83 та прийняття на облік іншого повіреного №570961 позивачу не надано. Після демонтажу старого не повіреного лічильника і постановки 25 листопада 2020 року на облік повіреного, позивач отримала повідомлення - рахунок на оплату послуг за листопад 2020 року, в якому вказано номер старого аварійного лічильника. Згідно із рахунку відповідача, переплата позивача станом на 01 грудня 2020 року становила 9,78 куб.м. води. В січні 2021 року надійшло повідомлення - рахунок на оплату за грудень 2020 року, в якому був вказаний номер встановленого повіреного та прийнятого на облік лічильника, однак замість об`єму споживання у розмірі 0,00 куб.м., був встановлений майже річний об`єм споживання у розмірі 50, 00 куб.м. води. У зв`язку з тим, що відповідачем був нарахований штучний борг за споживання холодної води, позивач була змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до Розрахункового департаменту Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про порушення прав споживачів - задоволено частково.

Визнано безпідставним і скасувано нарахований за грудень 2020 року об`єм споживання холодної води в розмірі 50,0 куб.м..

Зобов`язано Розрахунковий департамент Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» здійснити перерахунок оплати спожитої холодної води по особовому рахунку споживача № НОМЕР_2 за період з 19 грудня 2019 року до 25 листопада 2020року у відповідності до п.11 або п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що працівниками відповідача некоректно сформовано повідомлення - рахунок на оплату послуг за грудень 2020 року за централізоване постачання холодної води та водовідведення безпосередньо з об`ємом споживання холодної води за вказаний місяць в розмірі 50,0 куб.м при нульовому показнику споживання, виходячи з попередніх та поточних показників самого лічильника, що вказані відповідачем у даному рахунку. Таким чином, відповідачем розрахунковим департаментом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» порушено норми нарахування послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постаново Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Не погодилось із вказаним рішенням суду ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», т.в.о. голови правління - генеральним директором подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи.

Представник зазначає, що провадження у даній справі в частині позовних вимог до Розрахункового департаменту ПрАТ «Акціонерна компанія Київводоканал» слід закрити, з огляду на те, що позивачем пред'явлено позов до відокремленого підрозділу, який не має статусу юридичної особи, а отже не наділений цивільною процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі. Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах №760/32455/19 від 14 червня 2021 року та № 676/5955/18-ц від 22 травня 2019 року.

Також вказує на те, що ОСОБА_1 з грудня 2019 року по грудень 2020 року показання квартирного засобу обліку води не передавала, тому нарахування здійснювалися за показниками будинкових засобів обліку води відповідно до пункту 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Зазначає, що заборгованість ОСОБА_1 виникла після заміни квартирних приладів обліку води після того як було внесено в облікову базу Товариства фактичні показники заміненого засобу обліку холодної води (№ 83) на новий (№ 570961) по особовому рахунку № НОМЕР_2 різниця яких з попередніми склала 50 куб. м. води об`єму споживання, за які у грудні 2020 року було проведено нарахування у сумі 1087,80 грн.

ПрАТ «АК «Київводоканал» щомісячно надавали позивачу рахунки- повідомлення на оплату послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, тому остання була обізнана про розмір діючих тарифів.

Зазначає, що фактично доводи позовної заяви зводяться лише до того, що начебто відповідачем надані не достовірні відомості щодо заборгованості позивача за користування послугами з водопостачання та водовідведення, а наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості не відповідає фактичним обставинам справи та протирічить повідомленням- рахункам, які відповідач направляв на адресу позивача до сплати за користування послугами з водопостачання та водовідведення.

Проте, відповідні дані не відповідають дійсним обставинам справи, та є безпідставним з огляду на те, що питання пов`язані з нарахуванням за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання та відведення холодної води є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку ПрАТ «АК «Київводоканал», і є правом, а не обов'язком підприємства.

Крім цього, відповідач звертає увагу суду на те, що ними не пред'являлись вимоги до стягнення боргу, який утворився, а облік такої заборгованості не впливає на права позивача.

Попередження, які відповідач надсилає позивачу про існуючу заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_2 мають інформаційний характер та жодним чином не порушують її прав.

Таким чином, діями відповідача не порушені права позивача, як споживача. При цьому, позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем його обов`язків, як це передбачено ст. ст. 526, 530 ЦК України, позивачем не названі суб'єктивні права або інтереси споживача, які порушені, не визнані або оспорені відповідачем у справі.

Отже, відсутні будь-які правові підстави для визнання нарахування за житлово- комунальні послуги з централізованого постачання та відведення холодної води в розмірі 50 м. куб. незаконними, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем своїми діями чи бездіяльністю його прав та інтересів, належним чином не обґрунтував заявлені позовні вимоги, дії відповідача є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення , яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними. У зв`язку з чим просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Київводоканал» - Гажала А.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є зареєстрованою та проживає в АДРЕСА_1 (а.с16)

Згідно відповіді на запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09 квітня 2019 року.

Працівниками ПрАТ «АК «Київводоканал» 19 листопада 2019 року було складено припис - попередження позивачу щодо проведення повірки лічильників (а.с.19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач відповідно до припису - попередження від 19 листопада 2019 року у зв`язку зі станом здоров`я та карантинних обмежень вирішила не робити повірку лічильника і прийняти те, що її лічильник буде знятий з обліку та згідно із п. 11 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, буде нараховуватися плата як для споживача, квартира якого не обладнана засобами обліку.

17 листопада 2020 року, у зв`язку з аварійною ситуацією, позивач звернулась до ПрАТ «АК «Київводоканал» з заявою про надання дозволу на розпломбування лічильника холодного водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

09 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал» про скасування неіснуючого боргу.

Листом від 30 грудня 2021 року № 19547/8/8/02-21 Розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал», на звернення ОСОБА_1 від 09 грудня 2021 року повідомило, що згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають обов'язковій періодичній повірці. У грудні 2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 фахівцем Товариства були внесені показання за фактично спожитий об`єм споживання по приладу обліку холодної води 50 м3 згідно акту демонтажу від 25 листопада 2020 року, завіреного підписом позивача, однак продовжувались ігноруватися зобов`язання по передачі фактичних показників приладів обліку води та нарахування проводились по середнім показанням. З грудня 2020 року прилад обліку холодної води та з серпня 2021 року прилад гарячої води прийняті Товариством на абонентський облік згідно актів, по яким проводяться нарахування за надані послуги. Згідно наданої інформації, у зверненні, фахівцем Товариства внесені показання приладів обліку води, за які в грудні 2021 року буде нараховано об`єм споживання за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення: 41 м3 - по приладу обліку холодної води та 8 м3 об`єм - по приладу обліку гарячої води.

22 червня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернулася з заявою до Розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал» про скасування неіснуючого боргу.

Листом від 06 липня 2022 року № 3232/8/8/02-22 Розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал», на звернення ОСОБА_1 від 22 червня 2022 року повідомило про те, що нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 проводяться для споживачів, в квартирах яких відсутні засоби обліку холодної води.

30 серпня 2022 року позивачка втретє звернулася з заявою до Розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал» про скасування неіснуючого боргу.

У відповідь на звернення позивачки від 30 серпня 2022 року, листом від 20 вересня 2022 року № 5514/8/8/02-22 Розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал» повідомило про те, що нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 проводяться для споживачів, в квартирах яких відсутні засоби обліку холодної води. Окрім того, вказали, що у період з березня по грудень 2020 року по квартирі АДРЕСА_2 споживачами не передавались показники лічильників, тому Товариство змушене було формувати повідомлення - рахунки на сплату за середніми показниками.

Позивачка отримує послуги централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору.

Однак з вказаним нарахованим штучним боргом за споживання холодної води позивач не погоджується, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2ЦПК України).

Відповідно до частини 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільнапроцесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

У ЦК України не встановлюється спеціальних вимог щодо довіреності керівника відокремленого підрозділу. Підставою видачі такої довіреності буде виступати акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії або представництва. Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер. У частині першій статті 237 ЦК України прямо передбачено, що представник має право або зобов`язаний вчиняти тільки правочини (хоча, наприклад, допускаються винятки відносно, отримання заробітної плати, представництва акціонерів). Всі інші дії не охоплюються цивільним законодавством і регулюються іншими нормами, або взагалі позбавлені такого. До них відносяться й дії щодо процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи. З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред'явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Вказані висновки наведені Верховним Судом, у постановах №760/32455/19 від 14 червня 2021 року та №676/5955/18-ц від 22 травня 2019 року.

У постанові Верховного Суду від 09 січня 2023 року в справі № 402/586/17 (провадження № 61-12507св21) вказано, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем».

Відповідно до пункту 1.2 Положення про Розрахунковий департамент ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», затвердженого Протоколом Наглядової ради ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводонакал» №10/06/20 від 10 червня 2020 року встановлено, що Департамент є відокремленим структурним підрозділом Товариства без права юридичної особи, створеним згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву від 12 грудня 2001 року №699, та у своїй діяльності керується чинним законодавством України Статутом Товариства, рішенням вищого та виконавчого органів Товариства, а також цим положенням.

Виходячи з вищевикладених норм законодавства, участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах є недопустимою, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Розрахунковий департамент ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», є відокремленим структурним підрозділом який не є юридичною особою, не наділений цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною у цивільному процесі, зокрема, відповідачем, до якого пред`явлено позов, що вказує на неможливість вирішення цивільного спору.

Оскільки має місце визначення неналежного складу учасників справи, суд позбавлений можливості надавати оцінку по суті спірних правовідносин. Пред'явлення позову до неналежного відповідача, є самостійною підставою для відмови в позові.

Вказане не було враховано судом першої інстанції у зв`язку з чим судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що дає підстави апеляційному суду для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Розрахункового департаменту Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про порушення прав споживачів - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 19 лютого 2024 року.