Справа № 350/137/24
Провадження № 22-ц/4808/426/24
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Бойчука І.В., Томин О.О.

з участю секретаря Струтинської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогалевич Андрій Борисович на ухвалу Рожнятівського районного суду від 22 січня 2024 року, в складі судді Бейко А.М., у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогалевич Андрій Борисович про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогалевич А.Б. звернулась в суд з позовом у якому просила стягнути ОСОБА_2 завдану його протиправними діями на її користь майнову та моральну шкоду на загальну суму 69559,70 грн, з яких 49559,70 грн майнової шкоди, 20000 грн моральної шкоди та понесені судові витрати.

Одночасно з позовною заявою представник позивачки подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження на наступне майно: земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер: :01:003:0179; земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер: :01:003:0172; транспортні засоби: 1)VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; 2) KIA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; 3) VAPP, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 .

В обгрунтування заявлених вимог представник позивачки зазначив, що 21 червня 2022 року, ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , придбали у відповідача ОСОБА_2 по довіреності легковий автомобіль марки «KIA SORENTO», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 за ціною 4 тисячі доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 21.06.2022 року становило 117 019,69 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_8 , автомобіль на праві власності належав ОСОБА_2 .

Відповідно до довіреності ОСОБА_4 уповноважував ОСОБА_3 , а також і їхнього з ОСОБА_1 сина ОСОБА_5 , вчиняти правочини та здійснювати всі юридичні дії щодо експлуатації, а також розпорядження (продажу, обміну) вищевказаного транспортного засобу. Під час складання даної довіреності, жодних обмежень щодо арештів, заборони відчуження тощо, автомобіля марки «KIA SORENTO», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , зі слів нотаріуса, не існувало.

Однак, 29.05.2023 року коли ОСОБА_5 їхав за кермом придбаного у ОСОБА_2 автомобіля в м. Коломия, по проспекту М.Грушевського, його зупинили працівники Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області і повідомили, що керований ним автомобіль знаходиться в розшуку, оголошеному державною виконавчою службою, як майно боржника. У зв?язку із цим автомобіль було доставлено працівниками поліції на зберігання на спеціальний майданчик до вирішення питання по суті. Також працівники поліції повідомили ОСОБА_5 , що якщо він сплатить суму боргу від імені боржника, відповідно до виконавчого провадження, то цей транспортний засіб буде повернуто ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_5 неодноразово телефонував до відповідача ОСОБА_6 щоб він погасив борг для зняття арешту з автомобіля, однак останній спочатку пообіцяв вирішити дане питання, а пізніше перестав відповідати на дзвінки ОСОБА_3 .

Таким чином, щоб не збільшувати борг за зберігання автомобіля на спеціальному майданчику в м. Коломия, ОСОБА_1 була змушена заплатити від імені ОСОБА_2 борг відповідно до виконавчого провадження, а також кошти за інші послуги, рахунки на які було надано працівниками поліції та державною виконавчою службою, щоб працівники поліції повернули даний автомобіль її сину ОСОБА_7 .

Після сплати всіх наданих правниками поліції рахунків разом з комісією банку, на загальну суму 49559,70 грн державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Король Н.В. 30.05.2023 було винесено постанову про припинення розшуку майна боржника у виконавчому провадженні №70826531.

У подальшому для уникнення подібних ситуацій, 03.06.2023 автомобіль зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 .

В зв`язку із цим, позивачка вважає, що є всі підстави вважати, що вчиняючи такі незаконні та неправомірні дії, ОСОБА_2 і в подальшому може чинити перепони щодо відшкодування завданих ним збитків шляхом відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належить йому на праві приватної власності, до прийняття рішення судом, а тому вважає за необхідне упередити можливі неправомірні дії ОСОБА_2 шляхом звернення до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 22 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогалевич А.Б., про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогалевич А.Б. подала апеляційну скаргу, у якій посилається на її незаконність та необґрунтованість. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Зазначила, що предметом даного позову є вимога про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями ОСОБА_2 , які полягали в недобросовісній несплаті ним штрафів за виконавчими провадженнями, що призвело до винесення державним виконавцем Рожнятівського відділу виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області постанови про розшук майна боржника, в тому числі і автомобіля марки «КIA SORENTO», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , який ОСОБА_2 по довіреності було реалізовано ОСОБА_3 .

Тобто, ОСОБА_2 , достеменно володіючи інформацією про наявність у нього боргу, не поставив до відома покупця реалізованого ним транспортного засобу про вказаний борг, недобросовісно реалізував за довіреністю ОСОБА_3 належний йому транспортний засіб, що призвело до затримання автомобіля працівниками поліції, як такого, що перебуває в розшуку, а також призвело до вимушеної сплати подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_8 всіх боргових зобов`язань за виконавчим провадженням відкритим щодо ОСОБА_6 , щоб забрати придбаний ними транспортний засіб із спецмайданчика.

Крім того, як вбачається з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, в період з 11.04.2018 року по 05.09 2023 року Державною виконавчою службою Міністерства юстиції України, відносно громадянина ОСОБА_2 , було відкрито 19 виконавчих проваджень, більша частина яких, скоріш за все, була завершена після сплати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 штрафів від імені ОСОБА_2 , щоб повернути придбаний в останнього транспортний засіб, що був затриманий працівниками поліції.

Суд першої інстанції послався на те, що до заяви про забезпечення позову не було надано суду належних та допустимих доказів, з яких можливо було б встановити співмірність ціни позову щодо рухомого та нерухомого майна без зазначення вартості такого майна.

До апеляційної скарги долучено нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, яка отримана на веб-порталі Держгеокадастру.

Зазначила, що звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, викладено обгрунтування суті спору та ризиків, які можуть настати у разі невжиття заходів забезпечення позову, вказуючи на те, що майно, що належить на праві власності відповідачу у справі може бути відчужене ним на користь третіх осіб, оскільки недобросовісність відповідача підтверджується матеріалами справи.

Правом на подачу відзиву відповідач ОСОБА_2 не скористався.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_9 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, забороною вчиняти дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Із матеріалів справи вбачається що позивачка ОСОБА_1 пред`явила позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неправомірними діями ОСОБА_2 , які полягали в тому, що відповідач згідно довіреності відчужив належний йому автомобіль марки «КIA SORENTO», однак у зв`язку з несплатою ним штрафів за виконавчими провадженнями, державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника - автомобіля марки «КIA SORENTO». Автомобіль, яким керував ОСОБА_10 працівниками поліції затримано та поміщено на спеціальний майданчик. Оскільки відповідач, будучи повідомленим про затримання автомобіля, заборгованість за виконавчим провадженням не погасив, то позивачка з метою повернення автомобіля зі спецмайданчика погасила борг ОСОБА_2 у сумі 49559,70 грн.

З огляду на обставини, на які посилається позивачка, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; позивачкою наведено обгрунтування суті спору та ризиків, які можуть настати у разі невжиття заходів забезпечення позову, позивачка навела обставини, що ставлять під сумнів добросовісність відповідача.

А відтак, виходячи із обсягу позовних вимог, відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивачка, позовним вимогам, колегія суддів вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна, належного на праві власності відповідачу. Такий спосіб забезпечення позову на переконання суду, у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Разом з тим, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Аналізуючи співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії, колегія суддів з урахуванням ціни позову 69559,70 грн, дійшла висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :01:003:0179, що належить на праві власності ОСОБА_2 , вартість якої згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 117465 грн.

Такий захід забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін під час вирішення спору та можливість ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів відповідача.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборонивідчуження щодо іншого майна зазначеного позивачем, зокрема земельної ділянки площею 0,14 га, кадастровий номер: :01:003:0172; транспортних засобів: 1)VOLKSWAGEN, реєстраційний номер АТ4653HH, KIA, реєстраційний номер АТ8887CA, VAPP, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Суд першої інстанції не надав належну правову оцінку доводам позивача, на які вона посилається як на підставу для забезпечення позову, не урахував фактичні обставини справи, та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування ухвалиРожнятівського районного суду від 22 січня 2024 року з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогалевич Андрій Борисович задовольнити частково.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 22 січня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :01:003:0179, що належить на праві власності ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 05 березня 2024 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин