Справа № 351/1174/23
Номер провадження №2/351/51/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Качмарської Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, чотири рази не з`явився в судове засідання, а саме: 21.11.2023, 22.12.2023, 19.01.2024, 16.02.2024, заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила.

Натомість 17.10.2023 до суду надійшла письмова заява позивача з проханням не призначати розгляд справи до січня 2024 року у зв`язку з його сімейними обставинами.

02.02.2024 з`явившись до суду та особисто ознайомившись з матеріалами справи, про що поставив особистий підпис на своїй заяві від 31.01.2024, позивач повторно не з`явився в судове засідання 16.02.2024, хоча з матеріалів справи достовірно знав про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023).

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 та неодноразово раніше викладалась у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

З огляду на наведену правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що подавши до суду заяву з проханням не призначати розгляд справи до січня 2024 року у зв`язку з сімейними обставинами, позивач, ініціювавши судовий розгляд, не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та навмисно затягує розгляд справи, не з`являючись у судові засідання протягом тривалого проміжку часу, навіть ознайомившись з матеріалами справи і достовірно знаючи про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, ураховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 200, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні онуки та визначення способу участі діда у вихованні онуки та спілкуванні з нею залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повна ухвала складена 21 лютого 2024 року.

Суддя Іван ПОСОХОВ