Справа № 669/50/24
Провадження № 2/669/82/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 . Після їх смерті вона та сестра, ОСОБА_2 є спадкоємцями, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які належали батькам, оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов ОСОБА_1 визнала.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будівництво житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 проведено в 1960 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку в погосподарських книгах сільської ради рахувався ОСОБА_3 на підставі діючого на той час законодавства, про що свідчить запис в погосподарській книзі. Вказані обставини підтверджуються даними довідок №6437 від 21.11.2023 року і №6471 від 22.11.2023 року, виданих виконкомом Білогірської селищної ради Хмельницької області, та даними технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Білогірське бюро технічної інвентаризації» 11.09.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що вбачається із копії свідоцтва про його смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 31 жовтня 1997 року Гулівецькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області.

Дружина померлого ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року, діючої на дату відкриття спадщини), якою було передбачено, що якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном вважається, що спадкоємець прийняв спадщину. ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину шляхом взяття майна під свою охорону та вступила в управління спадковим майном, що підтверджується даними довідки Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №348 від 10 січня 2024 року.

Разом з тим, як встановлено із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №37005686 (номер у нотаріуса 193), заведеної 28.07.2005 року державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори Хмельницької області, дочки померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , прийняли спадщину після смерті батька звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформивши спадкові права на частину спадкового майна.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про її смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 01 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину дочки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , сторони по справі, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформивши спадкові права на частину спадкового майна, що вбачається із даних копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.02.2010 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білінець О.П., реєстровий №1-172.

Незважаючи на прийняття спадщини позивачка не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується даними повідомлення державного нотаріуса Теофіпольської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вівсянко О.П. про відмову позивачці у оформленні спадщини на житловий будинок, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року.

Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року.

Житловий будинок ОСОБА_3 збудований в 1960 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно.

Проте право власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 як власників, припинилося на підставі п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України у зв`язку із їх смертю.

Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо.

Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 повинен належати позивачці як спадкоємцю за законом ОСОБА_3 .

У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вимоги позивачки ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою ОСОБА_2 позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.346, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст. 206, 229, 247, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с.Синютки Білогірського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

відповідачка ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ