Провадження №2/523/1040/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"18" березня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог: Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому посилаючись на п.2 ч.1 ст.164 СК України просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач з 2014р. не займається вихованням дочки, матеріально не допомагає, не турбується про неї, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню. Дочка постійно проживає разом з позивакою, перебуває на повному її утриманні. Вважає, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2022р. ОСОБА_4 провадження у справі було відкрито та призначений розгляд справи в загальному позовну провадженню.

02.06.2023р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради.

У зв`язку із закінченням перебування судді Кузьміної О.І. у відрядженні, справу за протоколом автоматичного розподілу від 10.10.2023р. було передано головуючому судді Малиновському О.М.

Ухвалою суду від 19.02.2024р. підготовче судове засідання було закрито та призначений розгляд справи за участю сторін.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних не те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Орган опіки та піклування та служба у справах дітей не забезпечили участі своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

За згодою позивачки, в зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача, ненадання відзиву на позовну заяву, розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши позивачку, допитавши свідка, опитавши дитину, дослідивши письмові доказі по справі, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

За твердженням позивачки вона з 2012р. по 2014р. проживала з ОСОБА_2 , як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 на підставі актового запису № 3896 від 14 травня 2012р. складеного Відділом ДРАЦС у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, де матір`ю дитини була записана ОСОБА_5 , батько ОСОБА_2 .

З 2014р., після припинення спільних відношень між сторонами по справі, малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні.

На теперішній час ОСОБА_3 навчається у 6 класі Одеської спеціалізованої школи №17 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради.

ОСОБА_5 07 березня 2022р. уклала шлюб з ОСОБА_6 та перейшла на його прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 , проведеного спеціалістами Служби у справах дітей ОМР, встановлено, що матір`ю створені всі необхідні умови для проживання дитини, в квартирі чисто, прибрано. Квартира складається з 2-х кімнат. У дівчинки є окрема кімната, облаштована усім необхідним, є мелбі, комп`ютер, місце для сну, занять.

З представленого суду висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР № 01-05-3/233вх від 02.06.2023р., убачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок, мати ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що її дочка з 2012р. проживала однієї сім`єю з ОСОБА_2 . Однак, у 2014-2015р.р., точного року вона не пам`ятає, ОСОБА_2 покинув сім`ю, та з того часу жодного разу не цікавився дочкою, з нею не спілкувався, матеріальної допомоги не надавав, вихованням ОСОБА_10 постійно займалась її мати, ОСОБА_1 .

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_3 показала, що вона дуже давно бачила свого батька, її вихованням постійно займається її мати, а також вітчим, ОСОБА_6 , з яким у неї гарні відносини.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків , вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Зібрані по справі докази вказують на те, що малолітня ОСОБА_3 , з 2014року була залишена її батьком ОСОБА_2 на виховання її матері, ОСОБА_1 . З того часу ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляв щонайменшої батьківської турботи, ані усно, ані письмово з дитиною не спілкувався, її здоров`ям не цікавився та не цікавиться на теперішній час. Своїми діями нехтує обов`язками батька.

При таких обставинах пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідача слід позбавити батьківських прав з підстав визначених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, що буде відповідати інтересам дитини.

При цьому суд констатує, що в даному випадку позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не призведе до відібрання дочки у відповідача, оскільки малолітня ОСОБА_3 з 2014року з ним не проживає. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дочкою.

Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дочкою відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (Пункт 1 статті 3)).

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст. ст. ст.12,13,76,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40грн.

Відповідно до частини шостої статті 164 СК України, копію рішення суду в частині позбавлення батьківських прав, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відомості про сторін:

Позивач:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Треті особи: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, , м. Одеса, пр. Доброволського, 106.

Служба у справах дітей Одеської міської ради, , м. Одеса, вул. Косовська, буд.2Д.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Одеський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19.03.2024р.

Суддя