1Справа № 335/4621/23 2/335/114/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., секретаря судового засідання Гутник Є.С., прокурора Іванченка П.П., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача-2 адвоката Галіченка Б.В., представника відповідача-3 Лісняка Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання договору купівлі-продажу та договору оренди землі недійсними, визнання незаконним та скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2023 заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання договору купівлі-продажу та договору оренди землі недійсними, визнання незаконним та скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування своєї позовної заяви (враховуючи уточнений позов наданий 19.06.2023 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 02.06.2023) зазначили, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого 11.04.2012 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № 1 підвального поверху, літ. А-4, площею 108,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р та зареєстрований в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009, арх. № 316, в експлуатацію введено кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 .

Будівництво вказаного кафе з літнім майданчиком здійснено на підставі рішення МВК від 26.01.2006 № 33/3.

У зазначеному акті вказано, що площа пред`явленого в експлуатацію об`єкта складає 108,9 кв.м. Замовником у вказаному акті зазначено ОСОБА_1 - директора ТОВ «ЕЛЬТОН».

В подальшому на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012 та акта про проведення розрахунків від 11.01.2012, підписаного ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 , останньому передано об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення І підвалу, літ. А-4, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 108,2 кв.м. та літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Після цього, 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаного технічного паспорту за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться літній майданчик (павільйон) літ. А, площею 57,5 кв.м. та замощення І. Призначення приміщення в літньому майданчику (павільйоні) літ. А зазначено торговельний зал площею 53,5 кв.м.

Згідно із характеристикою громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що є невід`ємною частиною зазначеного технічного паспорту, встановлено, що літній майданчик (павільйон) не має фундаменту, рік спорудження зазначено 2020.

Разом з цим, згідно з листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2022 № 130, інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не заводилась.

Окрім того, відповідно до інформації Запорізької міської ради від 07.12.2021 № 15025/03-20/04 в Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради відсутня інформація та розпорядчі документи щодо присвоєння поштової адреси - АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Підставами для державної реєстрації зазначено наступні документи:

-акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р та зареєстрований в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316;

-протокол загальних зборів учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012;

-акт про проведення розрахунків № б/н від 11.01.2012, підписаний ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 ;

-технічний паспорт № б/н, виготовлений 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації».

Надалі 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого за вказаною адресою знаходяться вже торговий павільйон літ. А площею 57,5 кв.м. та замощення І. Призначення приміщення в торговому павільйоні літ. А зазначено торговельний зал площею 53,5 кв.м.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЗП83, виданої 11.09.2020 Департаментом Державної архітектурно- будівельної інспекції у Запорізькій області, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено реконструкцію торгового павільйону.

Враховуючи, що за вказаною адресою здійснювалась реконструкція об`єкта будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані відомості про земельну ділянку, підстави її використання не зазначено.

Разом з цим, прокурор зазначає, що вивченням вказаного вище технічного паспорту від 12.08.2020 встановлено, що він є ідентичним технічному паспорту, виготовленому 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації», та не містить відомостей про зміну геометричних розмірів та/або функціонального призначення торгового павільйону літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, на думку прокурора, фактично реконструкція у 2020 році зазначеного павільйону не проводилась.

У подальшому, 24.09.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 внесено зміни до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101, а саме змінено назву об`єкту із літній майданчик (павільйон) на торговий павільйон.

Таким чином, прокурор вважає, що державним реєстратором фактично змінено об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який вже було зареєстровано 23.06.2020, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, відповідно до акта від 22.12.2021 за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3. встановлено, що державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2020 № 52792876, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 101 на літній майданчик (павільйон), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності № 37008292 за ОСОБА_1 на підставі: акту приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови від 25.02.2009 № 228р та зареєстрованого в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Запорізької області від 03.03.2009 арх. № 316, на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 ; технічного паспорту від 19.06.2020 № б/н, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації»; акту про проведення розрахунків від 11.01.2012 між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 щодо передачі майна ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства; протоколу загальних зборів ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012, відповідно до якого з метою виплати вартості частки майна ТОВ «ЕЛЬТОН» передається майно ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 ..

Разом з цим, державним реєстратором не витребувано документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність ОСОБА_1 та справжність підписів на акті розрахунків від 11.01.2012, всупереч вимог п. 50 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, не засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Окрім того, на підставі зазначених вище документів державним реєстратором ОСОБА_3 прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.09.2020 № 54234428, а саме змінено назву об`єкта нерухомого майна з «літній майданчик (павільйон)» на «торговий павільйон», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від ОСОБА_1 до ОСОБА_1 .

У свою чергу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 не вчинялись будь-які дії та не подавались документи для проведення державної реєстрації переходу права власності.

Враховуючи вищевикладене, наказом Міністерства юстиції Україні № 4646/5 від 24.12.2021 державному реєстратору ОСОБА_3 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної держави електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до частини 4 статті 5 Закон № 1952-ІV не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Відповідно до п. 3 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» павільйони не є капітальними спорудами та відносяться до малих архітектурних форм.

Крім того, згідно з інформацією Запорізької міської ради від 07.12.2021 за вих. № 15025/03-20/04 в Департаменті архітектури та містобудування Запорізької міської ради відсутня інформація та розпорядчі документи щодо присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :05:005:0281).

Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвався.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвались.

Отже, як зазначає у позові прокурор, відповідачем ОСОБА_1 фактично без дозвільних документів здійснено будівництво торгового павільйону, який не є капітальною спорудою та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка не була надана відповідачу у власність або у користування для вказаних цілей.

Разом з цим, ОСОБА_4 16.03.2021 звернувся до Запорізької міської ради із заявою про передачу в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для розташування торгівельного павільйону.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.11.2021 № 2064/372-21, сформованого Управлінням у Запорізькому районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 складає 489 091,20 грн.

Відповідно до інформації Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 19.01.2022 № 01-10/83, інформація щодо видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 від Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради до районної адміністрації не надходила, тому договір між власником споруди та районною адміністрацією на її розміщення не укладався.

Разом з цим, прокурор далі у позові зазначає, що вивченням відомостей, розміщених на офіційному сайті Запорізької міської ради, встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 11.06.2021 № 102/24 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення в установленому порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0080 га, для розташування торгового павільйону та подальшої передачі вказаної земельної ділянки в оренду.

У подальшому, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, площею 0,0078 га (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) строком на 19 років по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону за рахунок земель Запорізької міської ради.

На виконання вказаного рішення Запорізькою міською радою з ОСОБА_1 01.12.2021 укладено договір оренди землі за №00128 (далі по тексту - Договір) строком на 19 років, згідно якого орендодавець (Запорізька міська рада) надає, а орендар ( ОСОБА_1 ) приймає строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0078 га для розташування торгового павільйону, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281.

Вказаний договір оренди 03.12.2021 зареєстровано державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М. Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 060.

При цьому прокурор вважає, що ОСОБА_1 набув право оренди земельної ділянки площею 0,0078 га, кадастровий номер :05:005:0281, строком до 10.09.2040 поза проведенням земельних торгів на конкурентних засадах у зв`язку з державною реєстрацією тимчасової споруди - торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , як об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 03.12.2021 державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зареєстровано договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 та орендарем зазначено ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельної кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника) набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначення нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Так, встановлено, що 16.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі за №3139.

Згідно із вказаним договором ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м.

У зв`язку з державною реєстрацією вказаного договору купівлі-продажу від 16.12.2021, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено орендаря з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Прокурор вважає, що враховуючи вищевикладене, на момент державної реєстрації прав власності (23.06.2020) на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави на використання земельної ділянки площею 0,0078 га, кадастровим номером :05:005:0281. У зв`язку з цим, у ОСОБА_5 також відсутні правові підстави для використання вказаної земельної ділянки.

За положеннями ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні робот чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм правил.

Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 Цивільної кодексу України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Крім того, згідно з ч. 2 вказаної статті особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, прокурор зауважує, що зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 станом на 2020 рік, а саме на час здійснення будівництва, відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , торговий павільйон, що складається із будівлі торгового павільйону літ. А та замощення І, загально площею 53,5 кв.м, є об`єктом самочинного будівництва, право власності на який набуто з порушенням діючого законодавства.

Разом з цим, далі прокурор зазначає, що прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Іванченком П.П. 25.11.2022 із залученням у якості спеціаліста провідного інженера з об`єктивного контролю ТОВ «Запорізького міського бюро технічної інвентаризації» Стегній В.С. , у межах кримінальної провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 14.09.2022, проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . За результатам проведеного огляду встановлено, що торговий павільйон літ. А та замощення І загальною площею 53,5 кв.м., який згідно договору купівлі-продажу від 16.12.2021, посвідченого 16.12.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріальної округу та зареєстрований у реєстрі за № 3139, з технічними характеристиками, зазначеними у технічному паспорті, виготовленому 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, відсутні.

Водночас, візуальним оглядом земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на теперішній час, на цій ділянці розпочаті роботи щодо підготовки до проведення її забудови або інших будівельні робіт. Так, у порівнянні зі станом цієї земельної ділянки, встановленим під час її огляду 25.11.2022 у межах кримінального провадження № 0000186 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 362 КК України, наразі за цією адресою відновлено паркан, який огороджує спірну земельну ділянку та розчищено територію від побутового сміття.

Далі прокурором в позові наводяться обґрунтування підстав для скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону № 1952-ІУ не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Встановлено, що 23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

У подальшому, 24.09.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 внесено зміни до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101, а саме змінено назву об`єкту із літній майданчик (павільйон) на торговий павільйон.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЗП83, виданої 11.09.2020 Департаментом Державної архітектурно- будівельної інспекції у Запорізькій області, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено реконструкцію торгового павільйону.

В обґрунтування державної реєстрації нового об`єкту нерухомості відповідачем ОСОБА_1 для реєстрації змін у праві власності також надано технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації».

Таким чином, прокурор вважає, що державним реєстратором фактично змінено об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який вже було зареєстровано 23.06.2020, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до акта від 22.12.2021 за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3. встановлено, що державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2020 № 52792876, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 101 на літній майданчик (павільйон), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності № 37008292 за ОСОБА_1 на підставі: акту приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови від 25.02.2009 № 228 р та зареєстрованого в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Запорізької області від 03.03.2009 арх. № 316, на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 ; технічного паспорту від 19.06.2020 № б/н, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації»; акту про проведення розрахунків від 11.01.2012 між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 щодо передачі майна ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства; протоколу загальних зборів ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012, відповідно до якого з метою виплати вартості частки майна ТОВ «ЕЛЬТОН» передається майно ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 ..

Разом з цим, відповідно до п. 50 Порядку № 1127 державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок) для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність фізичним та юридичним особам, що вийшли із складу засновників (учасників) юридичної особи, подаються:

1)документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність фізичним та юридичним особам (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

1-1) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»;

2)рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом, про передачу майна у власність фізичній або юридичній особі, що вийшла із складу засновників (учасників) юридичної особи.

Пунктом 12 Порядку № 1127 визначено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правам та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови державній реєстрації прав.

Таким чином, прокурор зауважує, що при проведенні державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 , державним реєстратором не витребувано документ, що посвідчу право власності юридичної особи на майно, що передається у власність ОСОБА_1 та справжність підписів на акті розрахунків від 11.01.2012, всупереч вимог п. 50 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, не засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Також державним реєстратором не враховано те, що подані документи мали суперечності щодо типу об`єкту та його адреси, а саме:- у акті приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови від 25.02.2009 № 228 р зазначено об`єкт «кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 ; - у технічному паспорті, виготовленому 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» - об`єкт «літній майданчик (павільйон)» за адресою: АДРЕСА_1 ;- у акті про проведення розрахунків від 11.01.2012 між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 та протоколі загальних зборів ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012 об`єктом вказано «літній майданчик (павільйон)» за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, державним реєстратором ОСОБА_3 відкрито розділ та проведено державну реєстрацію на літній майданчик (павільйон) за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, на підставі зазначених вище документів, а також технічного паспорту б/н, виданого 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, виданої 11.09.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за реєстраційним номером ЗП83, державним реєстратором ОСОБА_3 прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.09.2020 № 54234428, а саме змінено назву об`єкта нерухомого майна з «літній майданчик (павільйон)» на «торговий павільйон», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 .

У свою чергу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 не вчинялись будь-які дії та не подавались документи для проведення державної реєстрації переходу права власності.

Отже, державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 проведено державну реєстрацію переходу права власності на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, чим порушено вимоги пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи вищевикладене, наказом Міністерства юстиції Україні № 4646/5 від 24.12.2021 державному реєстратору ОСОБА_3 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 в порушення пунктів 12, 50 Порядку № 1127 та ст. ст. 10, 24 Закону № 1952-ІV за ОСОБА_1 проведено реєстрацію права власності на торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону Україні «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомою статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підстав судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

Згідно з абзацом 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасуванні рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що для забезпечення повного поновлення інтересів держави необхідно заявити позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон) загальною площею 53,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Далі, в позові прокурором наведено обґрунтування позовної вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є власниками спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 і в користування ОСОБА_1 . Запорізькою міською радою на момент реєстрації права власності на об`єкт будівництва - літній майданчик (павільйон) у червні 2020 року, в т.ч. і під забудову, не передавалась, а вказана земельна ділянка надана ОСОБА_1 в оренду з порушенням земельного законодавства, в т.ч. надана поза межами конкурсних торгів, збудований відповідачем ОСОБА_1 торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом на належній на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя земельній ділянці.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2021 №3139 передав у власність ОСОБА_2 вказане нерухоме майно, а саме: торговий павільйон, що складається із торгового павільйону літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний договір 16.12.2021 посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 3139, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101.

Посилаючись на положення частин першої та другої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 215, частини першої статті 216 Цивільного кодексу та враховуючи, що договір купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 торгового павільйону, який складається із торгового павільйону № НОМЕР_3 , укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності та щодо об`єкта нерухомості, що є самочинним будівництвом, прокурор зазначив, що він підлягає визнанню судом недійсним.

Далі прокурором у позовній заяві наводиться обґрунтування позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради про передачу в оренду земельної ділянки.

Як зазначалося раніше, державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.09.2020 № 54234428, а саме зареєстровано право власності на торговий павільйон, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_1 звернувся до міської ради із заявою про передання йому в оренду земельної ділянки, що знаходиться під вказаним вище об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 лише у березні 2021 року, що підтверджує факт будівництва торгового павільйону площею 53,5 кв.м. без відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281.

У подальшому рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та останньому передано в оренду строком на 19 років земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, площею 0,0078 га (житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) по АДРЕСА_1 , для розташування торгового павільйону за рахунок земель Запорізької міської ради.

До актів, які не вичерпали свою дію, відносять рішення уповноваженого органу про продаж земельних ділянок або прав на них на земельних торгах; про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) або у власність; про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки тощо.

Указані рішення уповноваженого органу істотно відрізняються від актів ненормативного характеру індивідуальної дії, дія яких вичерпується незалежно від моменту їх виконання (рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність або користування земель; технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості; проведення Інвентаризації тощо).

За обставинами справи внаслідок прийняття незаконного рішення Запорізької міської ради у ОСОБА_1 виникло право користування земельною ділянкою, оскільки саме цей договір у подальшому був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Нескасований (не визнаний недійсним) акт породжує негативні правові наслідки, на які вплинула реалізація незаконного акта, а тому оскарження рішення суб`єкта владних повноважень за умови його невідповідності закону спрямоване на захист інтересу в юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення), тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення згаданого інтересу.

Не оскарження прийнятого всупереч вимогам закону рішення уповноваженого органу щодо розпорядження земельними ділянками державної власності матиме своїм наслідком залишення в силі незаконного рішення, що суперечитиме волі та інтересам суспільства і держави, а також може призвести до його повторного виконання.

Посилаючись на пункт десятий частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, частину першу статті 116, частини першу та другу статті 134, частину другу, пункт «в» частини третьої статті 152 Земельного кодексу України, прокурор вважав, що скасування рішення ради є ефективним, належним та правомірним способом захисту порушеного права держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо їх дійсного власника та цільового призначення.

Разом з цим, прокурор вважає, що всупереч вимогам статей 116, 134 Земельного кодексу Україні, Запорізька міська рада передала ОСОБА_1 в оренду спірну земельну ділянку для розміщення торгового павільйону орендаря, у зв`язку з чим останній не набув права користування вказаною ділянкою у законний спосіб, а саме поза межами проведенні процедури земельних торгів.

Таким чином, прокурор зазначає, що оскаржуване рішення Запорізької міської ради щодо розпорядження землею комунальної власності, яке прийняте всупереч вимогам закону, не є вираженням волі територіальної громади м. Запоріжжя та не відповідає її інтересам.

З огляду на викладене, прокурор вказує на те, що рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону» порушує інтереси держави, що відповідно до статей 21, 391, 393 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України є підставою для скасування вказаного рішення.

Далі прокурором у позовній заяві наводиться обґрунтування позовної вимоги щодо визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128 та повернення земельної ділянки.

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (кадастровий номер :05:005:0281) площею 0,0078 га, по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розміри вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення міської ради між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 за № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з вказаним договором оренди земельну ділянку передано в оренду разом з торговим павільйоном, що є власністю орендаря.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, спор; що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

На думку прокурора торговий павільйон, що складається із торгового павільйону літ. А, замощення І площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, є об`єктом самочинного будівництва, право власності на які набуто з порушені діючого законодавства.

Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці площею 0,0078 га з кадастровим номером :05:005:0281 за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням чинного законодавства оформив право власності на тимчасову споруду, що розташована на вказаній земельній ділянці, а отже у подальшому ОСОБА_1 отримав в оренду вищевказану земельну ділянку всупереч діючому законодавству.

Посилаючись на положення частин першої та третьої статті 203, частин першої та третьої статті 215, частини першої статті 216 Цивільного кодексу України та враховуючи, що договір оренди від 01.12.2021 № 00128 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281, укладено поза межами земельних торгів, у зв`язку з набуттям ОСОБА_1 права власності на об`єкт самочинного будівництва, прокурор просив визнати його недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

У зв`язку з викладеним прокурор також вважав за доцільне заявити вимогу про зобов`язання фактичного користувача земельної ділянки - ОСОБА_2 повернути власнику, а саме - територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, земельну ділянку загальною площею 0,0078 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281.

Окремо в позові прокурором наведено обґрунтування наявності підстав для його представництва в суді, зокрема, відповідно до статті 131-1 Конституції України, частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статей 4, 56 Цивільного процесуального кодексу України суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до суду в інтересах держави.

Вважали, що є підстави для представництва прокуратурою, оскільки відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно. Вказують на бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

До повноважень міських рад у галузі земельних відносин, відповідно до статей 12 83, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

Запорізька міська рада є органом, який на даний час наділений правом розпорядження земельними ділянками комунальної власності на території міста Запоріжжя та здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Запоріжжя.

Враховуючи викладене, Запорізька міська рада має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель комунальної власності.

Самочинне будівництво є порушенням встановлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно- епідеміологічної безпеки.

Прокурор вважав, що порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у використанні земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів внаслідок самочинного будівництва та експлуатації об`єкта нерухомого майна.

Внаслідок чого, використання земельної ділянки комунальної власності, теперішній час. здійснюється відповідачем ОСОБА_2 всупереч вимог чинного законодавства.

Далі зазначили, що позовна заява стосується порушення інтересів держави, яке становить значний суспільний інтерес, оскільки здійснення самочинного будівництва об`єкта на землях комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її розпоряджатись своїм майном.

Вважають, що самочинне будівництво здійснено на земельній ділянці, розташованій в центрі міста, серед щільної забудови об`єктами інфраструктури. Хаотична забудова території населених пунктів, зокрема, міського центру, грубо порушує вимоги як земельного, так і містобудівного законодавства.

Набуття права власності (його реєстраційне підтвердження) на самочинно збудований об`єкт нерухомості в обхід законної процедури порушує основи правопорядку держави, відтак відсутність належного реагування на такі факти створює в недобросовісних суб`єктів відчуття вседозволеності, а в інших громадян формує уявлення слабкості державних органів.

При цьому, Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя направлялися листи від 27.10.2021 за вих. № 52-7182 вих-21, від 12.01.2022 за в № 52-237 вих-22, від 03.06.2022 за вих. № 52-2735 вих-22, від 16.11.2022 за в № 52-8106 вих-22 до Запорізької міської ради, в яких повідомлялося про виявлення факту самочинного будівництва на земельній ділянці площею 0,0078 га з кадастровим номером :05:005:0281, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо порушенням чинного законодавства при оформленні ОСОБА_1 права власності на самовільно збудований об`єкт, і розташований на вказаній земельній ділянці, і, як наслідок, надання ОСОБА_1 в оренду вищевказаної земельної ділянки всупереч вимогам земельного законодавства.

Згідно з листами виконавчого комітету Запорізької міської ради від 07.12.2021 за вих. № 15025/03-20/04, від 18.02.2022 за вих. № 00607/03-20/05, від 15.07.2022 вих. № 05138/03-20/04, від 21.12.2022 за вих. № 11961/03-20/02 встановлено, що Запорізькою міською радою заходи претензійно-позовного характеру щодо повернення самовільно зайнятої земельної ділянки не вживались.

Таким чином, попри те, що про самочинне будівництво та безпідставне використання спірної земельної ділянки Запорізькій міській раді та її виконавчим органам відомо з березня 2021 року (з 16.03.2021 - дати подання ОСОБА_1 заяви до Запорізької міської ради про передачу в оренду земельної ділянки), про що свідчать додані до цієї позовної заяви докази, жодних заходів припинення її незаконного використання не вжито, претензійно-позовну роботу спрямовану на повернення земельної ділянки не проведено.

Зазначене свідчить про усвідомлену пасивну поведінку суб`єкта уповноваженого на звернення до суду за захистом інтересів держави, нездійснення ним захисту інтересів держави та є підставою для пред`явлення прокурором до суду, позову в інтересах держави, що відповідає нормам національного законодавства практиці Європейського суду з прав людини.

Фактично, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільних потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питані надання в користування земельних ділянок комунальної власності та дотримані конституційного принципу рівності усіх перед Законом, у зв`язку з чим заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звертається до суду з позовом щодо захисту інтересів держави в сфері земельних відносин.

Вказали на те, що звернення заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до суду з позовом, у даному випадку, є єдиний ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку вжити заходи відновлення прав власника земельної ділянки шляхом примусового повернення земельної ділянки.

Звернення прокурора до суду з позовом у цій справі спрямовано саме на захист інтересів територіальної громади як власника спірної земельної ділянки комунальної власності, права якої порушено внаслідок незаконного розпорядження землею (спір про цивільне право територіальної громади на земельну ділянку, яка їй належить на праві власності).

Враховуючи, що права територіальної громади міста Запоріжжя, у тому числі і право на захист, реалізуються через її представницький орган, статус органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, має виключно Запорізька міська рада.

Однак саме незаконні дії зазначеного органу місцевого самоврядування, які суперечать ст. 19 Конституції України, стали причиною порушення прав територіальної громади, тому Запорізька міська рада набуває статусу відповідача у цій справі та не може одночасно бути позивачем, оскільки чинним законодавством не допускається збіг в одній особі позивача і відповідача (правова позиція Верховного Суду України, ухвала від 02.03.2011 у справі № 6- 58303св10).

Оскільки у одній справі одна й та ж особа не може бути одночасно позивачем та відповідачем, прокурор при здійсненні представництва інтересів держави набуває самостійного статусу позивача.

Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 26.04.2023 у справі № 924/438/22 зазначив, що оскаржуючи рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування та правочин щодо розпорядження майном прокурор вправі звернутися до суду або як самостійний позивач в інтересах держави, визначивши такий орган відповідачем (коли оскаржується рішення останнього), або в інтересах держави в особі відповідного органу, зокрема тоді, коли цей орган є стороною (представником сторони) правочину, про недійсність якого стверджує прокурор.

З урахуванням викладеного заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області подано дану позовну заяву в інтересах держави та Запорізьку міську раду визначено саме відповідачем.

Додатково зазначили, що Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, переглядаючи рішення суддів попередніх інстанцій постановлених у аналогічних правовідносинах (постанова від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19, постанова від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, постанова від 25.09.2020 у справі № 921/341/19) не знайшли порушень об`єднання вимог, за якими скасовується рішення органу місцевого самоврядування та повертається земельна ділянка у володіння територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Просили скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) на літній майданчик (павільйон), літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292); визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 щодо торгового павільйону, загальною площею 53,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений та зареєстрований 16.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. (номер запису про право власності 45719712); визнати незаконним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону»; визнати недійсним договір оренди землі від 01.12.2021 № 00 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060), зареєстрований 03.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М.; зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ) повернення територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи: 04053915, адреса місцезнаходження юридичної особи: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) земельну ділянку площею 0,0078 га, вартістю 489 091,20 грн, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281; стягнути на користь Запорізької обласної прокуратури в ос Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя (ідентифікаційний і юридичної особи: 02909973, адреса: вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 690 розрахунковий рахунок:UA0000271, відкритий в державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 13 420,00 грн.

Відповідно до ухвали суду від 03.07.2023 у справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання на 24.07.2023.

24.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву з боку представника відповідача Запорізької міської ради (а.с.40-43, т.2), в якому зазначили, що за результатами розгляду звернення ТОВ «ЕЛЬТОН», виконавчим комітетом Запорізької міської ради було винесено рішення від 26.01.2006 №33/3 «Про прийняття в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 » (далі - Рішення). Згідно пункту 1 Рішення, ТОВ «ЕЛЬТОН» надано дозвіл на підставі наданої узгодженої проектно - виконавчої документації введення в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 .

Після введення в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ «ЕЛЬТОН» необхідно звернутися до Запорізької міської ради про оформлення права користування земельною ділянкою в установленому чинним законодавством України порядку (п.3 Рішення).

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р. та зареєстрованого в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком введено в експлуатацію.

16.03.2021 до Запорізької міської ради міської ради звернувся гр. ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на що рішенням Запорізької міської ради від 11.06.2021 №102/24 йому було надано дозвіл на розробку в установленому порядку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону.

Після чого, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 загальною площею 0,0078, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) та надано останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя.

На виконання зазначеного рішення, між Запорізькою міською радою та гр. ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021 строком до 10.09.2040.

Земельна ділянка передавалася разом із торговим павільйоном орендаря, інші об`єкти, що відносяться до нерухомого майна: відсутні (п.п. 4 та 5 Договору).

Окрім того, торговий павільйон, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, що по АДРЕСА_1 було відчужено шляхом укладання договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139, укладеного між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ) (номер запису про право власності 45719712).

Попри те, жодних додаткових угод до договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021 на сьогодні не укладалося, додаткових рішень міською радою не приймалося, вказаний договір є діючим.

В обґрунтування своєї позиції послалися на положення статті 19, 144 Конституції України, частину другу статті 792 Цивільного кодексу України статей 12, 116, 122, 123, 134 Земельного кодексу України, частин першої та п`ятої статті 16, пункт 34 частини першої статті 26 частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частину другу статті 4, частину другу статті 16 Закону України «Про оренду землі».

Запорізька міська рада приймаючи оскаржуване рішення від 10.09.2021 № 69/110, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281, загальною площею 0,0078, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 та надання останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя, діяла в межах та у спосіб визначених Конституцією та Законами України повноважень.

Далі зазначили, що рішенням Запорізької міської ради від 05.11.2014 № 37 затверджено Регламент міської ради по розгляду заяв громадян та юридичних осіб з питань оформлення земельних ділянок у місті Запоріжжі.

Вищезазначений регламент регулює правові та організаційні відносини громадян України та посадових осіб місцевого самоврядування. Встановлює порядок і процедуру розгляду та прийняття рішень по заявам громадян та, зокрема, перелік необхідних документів для розгляду питань оформлення земельних відносин та вимоги до способу засвідчення поданих разом з відповідною заявою (клопотанням) документів.

Отже, вважають, що вся необхідна документація, яка слугувала для прийняття оскаржуваного рішення була надана міській рада, а отже вважаємо, що вищевказане рішення міською ради є законним. Підстави для його скасування відсутні.

Що стосується визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128, який укладено між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281 загальною площею 0,0078 га розташовану по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, вважали, що підстав для визнання вказаного договору оренди землі недійсним немає, виходячи з такого. По-перше, вказаний договір оренди землі відповідає типовій формі затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (із змінами) та рішенню Запорізької міської ради № 29 від 26.06.2013 «Про внесення змін до рішення міської ради від 18.05.2011 № 35 «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжі»»; по-друге, оскільки, рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 та надано останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя, на сьогодні є діючим та не скасованим, винесеним у законний спосіб, то укладений договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 є дійсним.

Далі зазначили, що спеціальним законом, який регулює відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998р.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Окрім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2023, 03.12.2021 державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внесено відомості щодо реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради () на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, площею 0,0078 га, (підстава: ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» серія та номер: 5245-VI від 06.09.2012) із зазначенням орендаря вказаної земельної ділянки - ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ) (документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021; реєстрація змін до іншого речового права: договір купівлі-продажу від 16.12.2021 серія та номер 3139; опис змін: відомості про суб`єкта іншого речового права: ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України).

Окрім того, зазначили, що Запорізька міська рада не погоджується із позицією прокурора щодо застосування в даних правовідносинах положень статті 134 Земельного кодексу України, де передбачається здійснення передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у користування на правах оренди на конкурентних засадах (земельних торгах) у формі електронного аукціону.

Посилаючись на вказану статтю Земельного кодексу України, прокурор зазначає, що торговий павільйон, розташований на спірній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , є самочинно збудованим, а отже у подальшому гр. ОСОБА_1 отримав в оренду зазначену земельну ділянку всупереч діючому законодавству.

При цьому, зазначають, що на їх думку, прокурор не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що саме вказаний об`єкт нерухомого майна (торговий павільйон) є самочинно збудованим.

Попри те, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 29.05.2023 № 333864827, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: торговий павільйон загальною площею 53.5 кв.м., власником якого на сьогодні є гр. ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ), на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2021 серія та номер 3139, укладений між останньої та гр. ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Отже, як вже зазначалося раніше, не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (п.1 ч.2 ст. 134 ЗК України).

Окремо зазначили про те, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України визначає, (в редакції, що була чинною на час затвердження спірного рішення Запорізької міської ради). Вказана норма тотожна із ст. 377 Цивільного кодексу України.

Вважали, що позов заявлений заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Запорізької міської ради про: скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (літний майданчик (павільйон) літ. А); визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139; визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 №69/110; визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 №00128; зобов`язання ОСОБА_2 повернути ТГ міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, не підлягає задоволенню.

02.08.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сандак І.А. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.68-77, т. 2), в якому зазначили, що як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено одну основну позовну вимогу щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020), надалі - (спірний об`єкт), та чотири похідних позовних вимоги, задоволення яких залежить від задоволення основної вимоги: - визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо торгового павільйону літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 45719712 від 16.12.2021); - визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону»; - визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060); - зобов`язати ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

Далі зазначили щодо зауважень прокурора до документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію. В обґрунтування своєї позиції послалися на положення статей 2, 12, 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтю 54 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції від 18.12.2011 року).

Так, 11 січня 2012 року відповідно до Протоколу № 1/2012 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» (надалі - ТОВ «ЕЛЬТОН» або «Товариство») ухвалено рішення про проведення розрахунків з ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом з Товариства.

Згідно Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства.

Станом на дату проведення розрахунків між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу засновників Товариства), тобто на 11.01.2012, чинна на той момент редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (від 16.03.2020), у статті 18 для подібних правовідносин визначала, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: …5) фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об`єкт нерухомого майна, переданий їм.

Тобто, на 11.01.2012 року ані Закон України «Про господарські товариства», ані Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для правовідносин щодо виходу учасника ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» та розрахунку із таким учасником за його частку у статутному капіталі Товариства у натуральній формі, а саме спірним об`єктом, не містять законодавчо встановлених вимог до відповідних документів (Протоколу № 1/2012 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012р., Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р.) щодо нотаріального посвідчення підписів учасників такого правочину, і така ситуація зберігалась включно до 16.11.2016, а саме до набрання чинності відповідних змін у пункті 50 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вважали, що за тих обставин, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (стаття 58 Конституції України), тому доводи позивача про необхідність відповідності документів, укладених у минулому (2012 рік) до чинних/теперішніх вимог законодавства, зокрема до документів, на підставі яких 23.06.2020 проведено державну реєстрацію, а саме до Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р. в частині того, що справжність підписів на таких документах не засвідчена нотаріально є такими, які не відповідають закону.

Щодо зауваження до документів, на підставі яких 20.06.2020 проведено державну реєстрацію спірного об`єкту висунутому позивачем до Технічного паспорту № б/н від 19.06.2020, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» (), за підписом керівника суб`єкта господарювання Макарович В.М. , скріпленого печаткою цього Товариства та підписом та печаткою Техніка з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825, за замовленням ОСОБА_1 на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , яке полягає у тому, що інвентаризаційна справа на спірний об`єкт не заводилась, тому що зовсім інше підприємство, а саме ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» () у своєму листі вих. № 130 від 18.01.2022р. на запит позивача повідомило останнього про неможливість надання йому інвентаризаційної справи по спірному об`єкту для ознайомлення, оскільки підприємством, що надає відповідь, така справа не заводилась.

Згідно частини першої та п`ятої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, в тому числі, як складову частину таких відомостей - відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

З урахуванням чого, звертають увагу на те, що відповідно до абзаців другого та третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав здійснюється на підставі судового рішення, тобто, враховуючи презумпцію достовірності відомостей про речові права на нерухоме майно (в т.ч. документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію таких прав) визнання недійсним чи скасування Технічного паспорту № б/н від 19.06.2020 на спірний об`єкт є предметом окремого судового розгляду, проте такої позовної вимоги позивачем не заявлялось, а тому відсутні правові підстави сумніватися у достовірності вказаного документу та зазначених у ньому відомостей .

Далі зазначили, щодо вчинених державним реєстратором дій та прийнятого ним рішення про державну реєстрацію спірного об`єкту.

В обґрунтування своєї позиції послалися на положення статей 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Коментуючи дії державного реєстратора ОСОБА_3 щодо державної реєстрації 23.06.2020 права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 , позивач стверджує, що державний реєстратор діяв всупереч приписам законодавства прийнявши як підставу для державної реєстрації Акт про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р., укладений між вказаним Товариством та ОСОБА_1 оскільки справжність підписів на даному акті не була посвідчена нотаріально.

Разом із тим, представник відповідача вважає, що якщо розуміти принцип дії нормативно-правових актів у часі (ст. 58 Конституції України), то логічним є висновок, що державний реєстратор діяв цілком законно, оскільки профільний закон зобов`язує державного реєстратора встановити відповідність поданих/отриманих документів вимогам законодавства без прив`язки до дії такого законодавства у часі, тобто в частині третьої статті десятої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не вказано, що документи перевіряються на відповідність виключно тому законодавству, що є чинним на момент звернення ОСОБА_9 із відповідною заявою.

Таким чином, вважали, що державний реєстратор ОСОБА_3. перевірив відповідність поданого ОСОБА_1 . Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р. вимогам законодавства, яке діяло на дату вчинення відповідного правочину, тобто на 11.01.2012р., і встановивши відсутність обов`язкового нотаріального посвідчення для даного типу правочинів у 2012 році правомірно прийняв вказаний Акт як підставу для проведення 23.06.2020 державної реєстрації права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 ..

Наступний коментар Позивача щодо дій державного реєстратора полягає в тому, що останній для здійснення 23.06.2020 державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 не витребував у заявника документ, що посвідчує право власності ТОВ «ЕЛТОН» на спірний об`єкт, який передається від ТОВ «ЕЛЬТОН» до ОСОБА_1 .

При цьому, у тексті позовної заяви та у додатках до неї (п. 3 переліку додатків до позову) позивач посилається на Акт державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.09.2009 № 228р та зареєстрованого від 03.03.2009 арх. № 316 в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на об`єкт «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком, існуюче» за адресою АДРЕСА_1 , замовником будівництва якого було ТОВ «ЕЛЬТОН».

На момент введення в експлуатацію у 2009 році закінченого будівництвом об`єкта «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком», право власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вже було зареєстровано за ТОВ «ЕЛЬТОН», що підтверджується Реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам серія БГ № 01200 від 27.04.2000, записаним в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером № 768 засвідченого підписом начальника ОП Запорізького міжміського Бюро технічної інвентаризації Н.В. Сепп та скріпленого печаткою Орендного підприємства № 2, .

Що ж стосується літнього майданчика, то даний об`єкт нерухомого майна був складовою частиною цілісного майнового комплексу «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що узгоджується з приписами статті 191 Цивільного кодексу України, а саме замощення, яке розташоване на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці (ч. 2 ст. 2 розділу V «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001), що підтверджується наступним документами: - Зверненням ТОВ «ЕЛЬТОН» вих. № 5 від 16.04.94 про узгодження облаштування літнього майданчику при кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; - планом літнього майданчика, М 1:50 в чітко визначених межах, розмір майданчика 15000 х 6000 мм із огорожею з бетонних елементів висотою 800 мм., декоративними ліхтарями, замощенням майданчика бетонною тротуарною плиткою 500 х 500 мм., розташованого по АДРЕСА_4 ; - Витягом засідання колегії при головному архітекторі міста Запоріжжя № 33 від 27.05.1997 про узгодження матеріалів по літньому майданчику та входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 для подальшого проектування; - Висновком Головного управління архітектури та містобудування № 2630 від 02.09.1997 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

При цьому, у відповідності до пункту 1.5 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., чинного в період з 07.02.2002 до 01.01.2013 року, державній реєстрації підлягало право власності на такі об`єкти нерухомого майна як: - житлові будинки; квартири; будівлі в яких розташовані приміщення; споруди призначені для виконання спеціальних технічних функцій; приміщення як частина житлових об`єктів.

Тобто, враховуючи що в період 2009 - 2012 років право власності на такий об`єкт нерухомого майна як «літній майданчик» не підлягало обов`язковий державній реєстрації, то документом, який підтверджує право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на «літній майданчик» є Акт про прийняття вказаного об`єкту в експлуатацію у складі цілісного майнового комплексу «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком, існуюче», що затверджений розпорядженням міського голови № 228р від 25.09.2009р. та зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009р. в силу дії статей 181, 191, 331 Цивільного кодексу України.

Таким чином, вважали, що державний реєстратор ОСОБА_3. під час проведення державної реєстрації 23.06.2020 права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 діяв законно, оскільки проявив знання законодавства та розуміння процесів, що відбувались з реєстрацією права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні у 2000-х та на початку 2010-х років, а відтак правомірно прийняв Акт державної приймальної комісії про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.09.2009 № 228р та зареєстрованого від 03.03.2009 арх. № 316 в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області) як документ, що посвідчує право власності ТОВ «ЕЛТОН» на об`єкт нерухомого майна «літній майданчик».

Окремо, представник позивача не погодився з твердженням позивача щодо зміни державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільскої ради Новомиколаївського району Запорізької ОСОБА_3 24.09.2020 назви об`єкту із літній майданчик (павільйон) на торговий павільйон, з огляду на положення частини першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України.

Так, в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 відповідно до Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію торгового павільйону.

Далі зазначили, що не погоджуються з твердженнями позивача про те, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірний об`єкт «літній майданчик (павільйон)» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020, має бути скасована по причині того, що даний об`єкт не є капітальною спорудою та відноситься до малих архітектурних форм відповідно до пункту 3 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі».

Представник відповідача звертає увагу на те, що відповідно до видання «Український правопис», яке вийшло у видавництві «Наукова думка» в 2019 р. та було схвалене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 року № 437 про «Питання українського правопису», в українському письмовому мовленні, серед інших знаків пунктуації, використовується такий парний знак як круглі дужки, (), для уточнення попереднього тексту.

На момент відчуження спірного об`єкту від ТОВ «ЕЛЬТОН» на користь ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН») розташування літнього майданчику було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по АДРЕСА_1 .

Окрім того, відповідно до листа Управління по соціальному та економічному розвитку міста Запоріжжя № 454 від 29.11.1996, ТОВ «ЕЛЬТОН», основним видом діяльності товариства є організація громадського харчування, товариство планує відвести земельну ділянку по АДРЕСА_1 під існуючий літній майданчик, розташований на прилеглій території до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку із чим Управління по соціальному та економічному розвитку вважає можливим відведення ТОВ «ЕЛЬТОН» відповідної земельної ділянки.

Відповідно до листа № 01-29/401 від 23.06.1996 Орджонікідзевська районна адміністрація не заперечує проти відведення земельної ділянки для облаштування літнього майданчика біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 ТОВ «ЕЛЬТОН».

Згідно пунктів 5.3 та 5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», на земельній ділянці магазину слід передбачати зону для покупців і зону для під`їзду та розвантаження автомобілів. У зоні для покупців можуть розміщуватися майданчики для сезонної торгівлі…

Тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості згідно з ДБН 360, але не менше 10 м. Допускається розташовувати вказані споруди біля зовнішніх стін будинків та інших споруд, якщо такі стіни не мають отворів (прорізів) і відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін та за умови забезпечення проїзду для пожежних машин згідно з вимогами нормативних документів.

Таким чином, об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик» (який є замощенням і зберігає своє призначення до тих пір, поки знаходиться на спеціально призначеній для цього земельній ділянці) із розташованим на ньому «павільйоном» у передбачений законом спосіб (стаття 54 Закону України «Про господарські товариства», частина четверта статті 191 Цивільного кодексу України) виступив окремим об`єктом правочину, що підтверджується Актом про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, відповідно до якого Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. «Літній майданчик (павільйон)», що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства, внаслідок чого спірний об`єкт і був зареєстрований державним реєстратором як самостійний об`єкт нерухомості.

Далі зазначили, що не погоджуються з твердженням позивача про те, що фактично реконструкція у 2020 році зазначеного павільйону не проводилась.

Вважали, що в наведеному висновку позивач сам собі суперечить, оскільки з однієї сторони стверджує, що ним встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено реконструкцію торгового павільйону, а з іншої сторони стверджує, що фактично реконструкція у 2020 році не проводилась.

Тому, звертають увагу те, що зміст Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. в якій зазначено, що в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію об`єкту внаслідок якої: - присвоєно нову назву споруді « Торговий павільйон » із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків; - виконані роботи з монтажу та демонтажу перегородок, замінено віконні та дверні блоки, виконано внутрішнє оздоблення об`єкту (п. 7 декларації); - приведено у відповідність адресу об`єкту в порядку пункту 10 тимчасового Порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, затвердженого ПКМУ від 27 березня 2019 року № 367, адресу об`єкта будівництва присвоєно за вибором замовника будівництва: АДРЕСА_5 (п. 12 декларації); - техніком з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 проведено технічну інвентаризацію об`єкта, виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (п. 14 декларації); - оновлено огороджувальні конструкції: стіни - дерево, покрівля - дерево (які відноситься до характеристик об`єкту); - в торговий павільйон встановлено опалення, вид індивідуальних опалювальних установок (зазначено): електричне, чим поліпшено технічні показники об`єкта (п. 14 декларації); - збільшено кількість робочих місць - 2 людини, внаслідок чого збільшено пропускну спроможність - 16 люд./годину, чим поліпшено економічні показники об`єкта (п. 14 декларації).

Вважали, що внаслідок проведеної реконструкції, на замовлення власника майна ОСОБА_1 підприємством ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» () в особі Техніка з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 проведено технічну інвентаризацію об`єкта та виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н, в якому відображені нові характеристики об`єкту, серед яких нова назва споруди «Торговий павільйон», нові стіни та покрівля тощо.

Таким чином, на думку представника відповідача, в період з 23.06.2020 по 24.09.2020 внаслідок проведення реконструкції змінились характеристики об`єкту нерухомого майна 101 з «літній майданчик (павільйон)» на «торговий павільйон» при цьому, відповідно до невід`ємної частини нового Технічного паспорту інв. № б/н від 12.08.2020, а саме «Характеристики громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами», вбачається, що конструктивні елементи споруди «Торговий павільйон, літ. А» у складі нових стін (дерев`яний каркас), нової покрівлі (дерево), перекриття (дерево) та підлога (плитка) знаходяться на основному конструктивному елементі назва якого «Замощення, літ. І» опис якого «Плитка тротуарна», і яке залишалось незмінним при державній реєстрації 23.06.2020 та 24.09.2020 відповідно, що по суті є «Літнім майданчиком».

Також, представник відповідача не погоджується з твердженням позивача, що відповідачем ОСОБА_1 фактично без дозвільних документів здійснено будівництво торгового павільйону, який не є капітальною спорудою та розташований за адресою: АДРЕСА_1 . на земельній ділянці, яка не була надана відповідачу у власність або користування для вказаних цілей, оскільки вважає даний висновок суб`єктивним припущенням та таким, який не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

ТОВ «ЕЛЬТОН» з 1998 року на законних підставах користувалось земельною ділянкою відведеною під спірний об`єкт для розташування та функціонування літнього майданчика, що підтверджується: - Договором № 2250/у від 10.04.1998 року про умови використання земельної ділянки, наданої на умовах оренди; - Договором на право тимчасового користування землею № 2250 від 10.04.1998, зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею «27» травня 1998 року; - Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998, відповідно до п. 5.2. якого, після закінчення строку дії договору на право тимчасового користування землею договір продовжити або за вимогою виконавчого комітету Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку звільнити земельну ділянку та передати її за належністю у стані, придатному для подальшого використання; - Довідкою Запорізького міського управління земельних ресурсів № 375-0 від 30.01.1999 про грошову оцінку 1 м2 землі за її місце розташуванням та функціональним призначенням.

За інформацією наданою ОСОБА_1 , ТОВ «ЕЛЬТОН» у період користування земельною ділянкою з квітня 1998 по січень 2012 року своєчасно та у повному обсязі сплачувало орендну плату та податок за землю, заборгованості перед міською владою не накопичувало, а тому вимог від виконавчого комітету Запорізької міської ради про звільнення та/або повернення земельної ділянки не отримувало, проблемних питань чи претензій щодо оренди землі у товариства ніколи не виникало, що підтверджується листом ТОВ «ЕЛЬТОН» № 8 від 26.02.1998 на адресу Орджонікідзевської податкової інспекції м. Запоріжжя про надання розрахунку та сплати податку за землю.

На момент виходу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» та набуття ОСОБА_1 права власності на спірний об`єкт на підставі відповідного правочину, а саме Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, оскільки стаття 377 Цивільного кодексу України (в редакції від 01.01.2012) щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розміщені на ній, містила наступні положення: «До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).»

Вважали, що необхідно враховувати основну відмінність правочину (стаття 202 ЦК України) від договору (стаття 626 ЦК України), яка полягає в тому, що правочин є дією, в той час як договір є домовленістю, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та сраховувати положення статті 120 Земельного кодексу України (в редакції від 30.12.2011р.) щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду.

Таким чином, вважають, що на момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012р.), стаття 377 Цивільного кодексу України та стаття 120 Земельного кодексу України закріплювали загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на об`єкт, тобто право на земельну ділянку слідувало за об`єктом, який на ній розташований.

Тому, на думку представника відповідача, твердження позивача про те, що спірний об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 з назвою « Літній майданчик (павільйон) », а згодом «Торговий павільйон», розташований на земельній ділянці, яка не надавалась у користування ОСОБА_1 для таких цілей, не відповідає обставинам справи.

Далі, окремо зазначили, що не погоджуються з твердженням позивача, що збудований ОСОБА_1 торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом на належній на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя земельний ділянці, оскільки вважають даний висновок є суб`єктивним припущенням та не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

02 вересня 1997 року директором Головного управлінням архітектури та містобудування м. Запоріжжя було складено позитивний Висновок № 2630 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , тобто спірний об`єкт вже багато років розташований у місті Запоріжжі згідно генплану, на відведеній під нього земельній ділянці, із дозволеним функціональним призначенням.

Як зазначалось вище, в момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), перехід права користування на земельну ділянку відбувся згідно статті 377 Цивільного кодексу України, статті 120 Земельного кодексу України, а розміщення торгового павільйону на літньому майданчику не відноситься до самовільного будівництва, оскільки є формою господарювання та утримання ОСОБА_1 належного йому майна, відомості про право власності на яке відображені в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як на окремий об`єкт нерухомості, реєстраційний номер 101.

Вважали, що враховуючи той факт, що реєстрація речового права на земельну ділянку є більш складною та довготривалою процедурою ніж оформлення права власності на об`єкт нерухомості, тому що передбачає розробку і затвердження технічної документації на земельну ділянку, то ОСОБА_1 об`єктивно вирішив спочатку зареєструвати свої права на об`єкт нерухомості «Літній майданчик (павільйон)», а вже потім розпочати впорядковувати права на відповідну земельну ділянку.

Так, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (к.н. :05:005:0281), площею 0,0078 га, по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розміру вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, вважали, що в результаті здійсненної ОСОБА_3 державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) права позивача (який діє в інтересах держави), не порушені, оскільки розташування спірного об`єкта у визначеному місці та у встановлених межах згідно генплану м. Запоріжжя було узгоджено ще 27 років тому Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по АДРЕСА_1 .

Далі у відзиві зазначили щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу № 3139 від 16.12.2021 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сілької ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Наведена інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 213618570 від 23.06.2020.

Згодом, в період з 23.06.2020 по 24.09.2020 об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, під час перебування у власності ОСОБА_1 , змінив свої характеристики та внаслідок чого «літній майданчик (павільйон)» став «торговим павільйоном», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 225412364 від 24.09.2020.

16.12.2021 ОСОБА_2 набуто право власності на об`єкт нерухомого майна «торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290841795 від 16.12.2021.

Відповідно до абзацу п`ятого частини п`ятої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень.

Тобто, ОСОБА_1 на законних підставах продав, а ОСОБА_2 у законний спосіб 16.12.2021 придбала та набула право власності на об`єкт нерухомого майна «торговий павільйон», реєстраційний номер 101, а тому вона має всі законні підстави вчиняти дії спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на належне їй нерухоме майно.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (стаття 41 Конституції України).

Таким чином, вважають, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем і має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Окрім того, ОСОБА_2 є добросовісним користувачем земельної ділянки :05:005:0281, площею 0,0078 га, на якій знаходиться спірне майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290846028 від 16.12.2021, своєчасно та в повному розмірі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

Станом на теперішній час ОСОБА_2 зареєстроване Повідомлення про початок виконання будівельних робіт ІУ54 від 15.02.2022 на належному їй об`єкті нерухомого майна, що відповідає положенням, зокрема, статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності

З урахуванням викладеного, вважають, що ОСОБА_2 забезпечено виконання будівельних робіт на належному їй об`єкті з дотриманням встановлених вимог законодавства, що підтверджується: - Витягом з Реєстру будівельної діяльності PD01:5336-8440-0973-5929 від 14.02.2022; - Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування будівництва, реєстраційний номер 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 з додатками, в т.ч. - Наказом Департаменту архітектури та містобудування № 31р від 26.01.2022 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин», а відтак відсутні правові підстави для їх заборони, зупинення тощо, при цьому доказів порушення умов виконання будівельних робіт позивачем не надається.

Просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; скасувати заходи забезпечення позову застосовані Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2023 року по справі № 335/4621/23 про забезпечення позову; судові витрати покласти на позивача.

02.08.2023 до суду від прокурора надійшла відповідь на відзив представника відповідача Запорізької міської ради (а.с.116-122, т. 2), в якому останній зазначив, що за результатами вивчення відзиву відповідача-3 на позовну заяву вважає, що останній не підлягає задоволенню з підстав , які викладені у позові, оскільки будь-яких нових обставин та доказів прокурором не наводилося та не надавалося.

07.08.2023 до суду з боку прокурора надійшла відповідь на відзив, який наданий представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Сандак І.А. (а.с.144-165, т. 2), в якому зазначили, що представник відповідача-2 помилково посилається на положення статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме май та їх обтяжень» (у редакції від 16.03.2020). Однак стаття 18 указаного Закону редакції від 16.03.2020 регламентувала порядок проведення державної реєстрації прав, а не перелік документів, на підставі яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

У пункті 5 частини 1 статті 18 зазначеного вище Закону у редакції від 16.03.2010 було зазначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, і підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав нерухоме майно, видається фізичним особам та юридичним особам, що вийшли складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об`єкт нерухомого майна, переданий їм.

Таким чином, указана стаття в редакції від 16.03.2010 регламентувала умови та випадки видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у разі виходу фізичної особи зі складу засновників (учасників) юридичної особи.

Державний реєстратор відповідно до положень статті 5 Цивільного кодексу України під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно має керуватись актом цивільного законодавства, який є діючим на момент проведення такої реєстрації.

Наполягали на тому, що на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 не подано, а державним реєстратором ОСОБА_3 не витребувано документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність ОСОБА_1 та справжність підписів на акті розрахунку не засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Окрім того зазначили, що Міністерством юстиції України в акті від 22.12.2021 визначено, що документи, які були подані державному реєстратору, мають суперечності щодо типу об`єкта та його адреси, проте останній усупереч діючому законодавству відкрив розділ та провів державну реєстрацію на літній майданчик (павільйон) за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі зазначили, що представником відповідача-2 взагалі не надано оцінки відомостям, які містяться у технічному паспорті від 19.06.2020, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації».

Так, згідно із характеристикою громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що є невід`ємною частиною зазначеного вище технічного паспорту, літній майданчик (павільйон) за адресою: АДРЕСА_1 , не має фундаменту, рік спорудження зазначено 2020.

Згідно з положеннями статті 4 указаного Закону (у редакції від 16.03.2010) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, квартиру може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, крім випадків, якщо власником земельної ділянки та житлового будинку, будівлі, споруди, квартири, розташованих на ній, є та сама особа.

Відповідно до положень статті 5 зазначеного Закону (у редакції від 16.03.2010) у Державному реєстрі прав реєструються права на такі об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, зокрема, будівлі, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо; приміщення - частини внутрішнього об`єму житлових будинків, будівель, квартир, обмежені будівельними елементами.

Окрім того, відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 № 1878-УІ до 1 січня 2013 року державна реєстрація, зокрема, права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого * майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Органом, який був наділений повноваженнями на здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно до 01.01.2013, було орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», правонаступником якого є ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації.

Лист ТОВ «ЗМБТІ» від 18.01.2022 № 130 підтверджує той факт, що літній майданчик (павільйон) за адресою: АДРЕСА_1 , як нерухоме майно до 01.01.2013 не реєструвалось та як наслідок інвентаризаційна справа не заводилась.

Тобто, технічний паспорт від 19.06.2020, виготовлений ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації», підтверджує факт відсутності у літнього майданчика (павільйону) за адресою: АДРЕСА_1 , фундаменту та його будівництво у 2020 році.

Зазначене, на думку прокурора, лише підтверджує відсутність у вказаного об`єкта ознак нерухомого майна та наявність, відповідно до положень статті 376 Цивільного кодексу України, ознак самочинного будівництва.

З урахуванням положень абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» окружною прокуратурою як спосіб захисту та поновлення порушених інтересів територіальної громади визначено саме скасування і державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон) літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .

Окремо, зазначили, що держаний реєстратор ОСОБА_3 під час державної реєстрації 23.06.2020 також усупереч п. З ч. З ст. 10 указаного Закону не витребував у ТОВ «ЗМБТІ» інформацію щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, державний реєстратор, з урахуванням інформації, зазначеної у листі ТОВ «ЗМБТІ» від 18.01.2022 № 130, незаконно здійснив державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон) літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, вважали, що твердження представника відповідача-2 щодо законності державної реєстрації, здійсненої 23.06.2020 ОСОБА_3 , є необґрунтованими.

Додатково зазначили, що твердження представника відповідача-2, що нерухоме майно «літній майданчик» у період часу 2009-2012 років не підлягало обов`язковій державній реєстрації суперечить наведеним вище положенням статей 4, 5 Закон України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції від 16.03.2010), відповідно до яких у Державному реєстрі прав реєструються права на такі об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельні ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, зокрема, будівлі, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей здійснення виробництва тощо; приміщення - частини внутрішнього об`єму житлових будинків, будівель, квартир, обмежені будівельними елементами.

Додатково звернули увагу, що право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на літній майданчик, яке, як зазначає представник відповідача-2, виникло на підставі акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченої будівництвом об`єкта «кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком, існуюче», затверджений розпорядженням міського голови від 25.09.2009 № 228р зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009, виникло саме за адресою: АДРЕСА_1 , а не за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, відповідно до листа виконавчого комітету Запорізької міської ради від 07.12.2021 № 15025/03-20/04, який долучено до позовної заяви, у Департаменті архітектури та містобудування Запорізької міської ради відсутня інформація та розпорядчі документи щодо присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 .

Таким чином, на думку прокурора, доведено наявність порушень у діях державного реєстратора ОСОБА_3 , зокрема, і щодо зміни останнім назви об`єкта нерухомого майна з літній майданчик (павільйон) на торговий павільйон, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Окремо зазначили, що на думку прокурора, з огляду на декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрованої у Департамент ДАБІ у Запорізькій області 11.09.2020 № ЗП83, ОСОБА_1 формально здійснено реконструкцію, але фактично остання не проводилась. Зокрема, зазначили, що відповідно до п. 3.2.22 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво. Виправлення до Зміни № 1» реконструкція - це перебудова прийнятого в експлуатацію існуючого об`єкта, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Разом з цим, вивченням технічного паспорту від 12.08.2020, на думку прокурора, встановлено, що він ідентичний технічному паспорту, виготовленому 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації», та не містить відомостей про зміну геометричних розмірів (площа та розміри об`єкта не змінились) та/або функціонального призначення (відомості про опалення відсутні) торгового павільйону літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , що дозволило йому зробити висновок, що фактично реконструкція у 2020 році зазначеного павільйону не проводилась.

Далі зазначили про те, що відомості, зазначені у декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 11.09.2020 № ЗП83, суперечать відомостям, зазначеним у технічних паспортах від 12.08.2020 та від 19.06.2020 (щодо монтажу та демонтажу перегородок, наявності опалення).

Крім того, у пункті 12 указаної декларації зазначено, що адреса об`єкта будівництва присвоєна за вибором замовника будівництва після прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до п. 10 тимчасового Порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 367.

Разом з цим, постанова Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності» (у редакції від 27.03.2019) містила Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту з присвоєнню адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна (далі - Тимчасовий порядок).

Згідно пункту 6 указаного Тимчасового порядку рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна відповідно до цього Порядку приймає уповноважений орган містобудування та архітектури (далі уповноважений орган з присвоєння адреси).

Уповноваженим органом з присвоєння адреси може бути: виконавчий орган сільської, селищної, міської ради - якщо об`єкт розташований у межах території, н яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; районні в м. Києві державні адміністрації - якщо об`єкт розташований у межах території, на як поширюються повноваження районної у м. Києві державної адміністрації; місцева державна адміністрація - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку і поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради або районних м. Києві державних адміністрацій.

Відповідно до пункту 10 Тимчасового порядку адреса об`єкту будівництва (крім реквізиту, визначеного абзацом десятим пункту 3 цього Порядку) присвоюєте за вибором замовника будівництва, зокрема, у порядку, визначеному пунктами 28 цього Порядку, після прийняття об`єкта в експлуатацію.

Згідно з пунктом 28 Тимчасового порядку індивідуальні (садибні) житло будинки, садові, дачні будинки, які будуються (збудовані) на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та яким не присвоєно адресу об`єкта будівництва під час надання будівельного паспорта або містобудівних умов та обмежень у порядку, визначеному цим Порядком, не потребують прийняття рішення про присвоєння адреси. Адресою такого об`єкта вважається місце розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний будинок згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Замовник будівництва може звернутися до відповідного уповноваженого органу з присвоєння адреси відповідно до порядку, визначеного цим розділом, із заявою про присвоєння адреси: об`єкту будівництва (до прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію); об`єкту нерухомого майна (після прийняття об`єкта в експлуатацію).

Таким чином, адресою об`єктів нерухомого майна після прийняття їх в експлуатацію, згідно пункту 28 Тимчасового порядку, станом на 11.09.2020 була адреса земельної ділянки.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.03.1998 № 184/17 та договору від 10.04.1998 № 2250/у адресою земельної ділянки наданої ТОВ «ЕЛЬТОН» в тимчасове користування на умовах оренди для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зазначено « АДРЕСА_1 », а не « АДРЕСА_1 ».

Тобто, на переконання позивача, ОСОБА_1 неправомірно зазначено адресу « АДРЕСА_1 » у декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 11.09.2020 ЗП83, оскільки Запорізькою міською радою або її органом виконавчі влади відповідне рішення не приймалось, а адреса земельної ділянки, на якій знаходився літній майданчик - « АДРЕСА_1 ».

Далі зазначили, що земельна ділянка, на якій був розташований літній майданчик та вхід до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », була передана у користування ТОВ «ЕЛЬТОН», а не ОСОБА_1 .. Крім того, строк дії указаного договору закінчився 26.03.2001 та заходи щодо його продовження чи поновлення не вживались.

Посилання представника відповідача-2 на те, що літній майданчик (павільйон), який є замощенням та відповідно нерухомим майном, необґрунтоване з підстав зазначених вище.

Отже, твердження представника відповідача-2, що земельна ділянка, на якій розташований спірний об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала у користуванні ОСОБА_1 на законних підставах, є необґрунтованим, помилковим та таким, що суперечить законодавству та документам, які надано суду.

Далі звернули увагу на те, що оскільки спірна земельна ділянка ОСОБА_1 у користування не надавалась, дозвільні документи на будівництво літнього майданчику (павільйону) як нерухомого майна не надавались, а отже указане свідчить про наявність у торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , ознак самочинного будівництва.

Окрім того, твердження представника відповідача-2, що « ОСОБА_1 об`єктивно вирішив спочатку зареєструвати свої права на об`єкт нерухомості «літній майданчик (павільйон)», а вже потім розпочати упорядкування права на відповідну земельну ділянку» лише підтверджують відсутність у вказаного об`єкта статусу нерухомого майна, неможливості проведення його державної реєстрації у проміжок часу 2012-2020 років та державну реєстрацію у 2020 році тимчасової споруди як нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого отримання у користування земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 поза конкурсною процедурою (земельними торгами).

Разом з цим, зазначили, що відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Отже, ОСОБА_1 не набув права власності на самочинно збудований торговий павільйон по АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, договір купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності та щодо об`єкта нерухомості, що є самочинним будівництвом, є недійсним.

Окремо зазначили, що окружною прокуратурою до заяви про вжиття заходів забезпечення позову долучено копію листа Державної інспекції архітектури та містобудування України (вх. № 1545-22 від 15.02.2022).

Відповідно до указаного листа в силу приписів Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, Державна інспекція архітектури та містобудування України на підставі листа окружної прокуратури від 12.01.2022 № 52-235ВИХ-22 була обізнана про обставини набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_10 права власності на тимчасову споруду - торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , як на об`єкт нерухомого майна, перетворення літнього майданчика на торговий павільйон за відсутності дозвільних документів та правових підстав, а також отримання у 2021 році права оренди на земельну ділянку під указаним павільйоном.

Разом з цим, Державною інспекцією архітектури та містобудування України жодних заходів реагування, у тому числі щодо проведення перевірки викладених у листі окружної прокуратури обставин, до теперішнього часу не вжито.

З огляду на викладене, вважали, що доводи представника відповідача-2, викладені у відзиві на позов, необґрунтовані, а тому позов заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухоме майна, визнання договору купівлі-продажу та договору оренди землі недійсний скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки, підлягає задоволенню в повному обсязі.

14.08.2023 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив з боку представника відповідача Запорізької міської ради Олени Швець (а.с.183-186, т.2), в яких зазначили, що прокурор зазначає, що Запорізькою міською радою залишено поза увагою та не надано жодної оцінки обставинам, які стосуються дозвільних документів на підставі яких ОСОБА_1 здійснив будівництво торгового павільйону, що по АДРЕСА_1 .

Аргументуючи свою позицію, прокурор посилається у т.ч. на норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та що саме підлягає згідно статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації.

Вважаємо, що вказані обставини не відносяться до компетенції Запорізької міської ради, адже при винесенні оскаржуваного рішення від 10.09.2021 № 69/110 міська рада дотрималась усіх необхідних вимог земельного законодавства України при винесенні вказаного рішення та наданні в подальшому ОСОБА_1 спірної земельної ділянки в оренду.

Більше того, приймаючи вищевказане рішення міська рада виходила із наданої технічної документації із землеустрою, розробниками якої є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою, яка включає в себе ряд необхідних та визначених законом документів (ст. 26 Закону України «Про землеустрій»).

Також, зауважили, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, що і стало результатом виконання оскаржуваного рішення: укладення договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128.

Окрім того, прокурор зазначає, що Запорізька міська рада виносячи оскаржуване рішення від 10.09.2021 № 69/110 не врахувала ознак самочинного будівництва (торгового павільйону) та його незаконної реєстрації без проведення земельних торгів. Не погоджуючись із вказаної позицією, зазначили посилання на положення статті 123 Земельного кодексу України, якою визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та положення статей 124, 134 цього Кодексу. Далі навели аргументи та доводи, які ули вже викладені у відзиві на позов.

Далі зазначили, що на момент звернення попереднього власника вказаного нерухомого майна гр. ОСОБА_1 до Запорізької міської ради 16.03.2021, громадянином було надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 24.09.2020 № 225412364, згідно якого було визначено право власності на об`єкт нерухомого майна (торговий павільйон літ. А площею 53,5 м. кв., замощення 1), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являвся ОСОБА_1 ..

Окрім того, листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 02.04.2021 № 03-08/Ф-0439 було зазначено інформацію щодо відповідності цільового призначення та виду використання земельної ділянки затвердженій містобудівній документації. Відповідно до плану зонування території м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2018 №75, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 , знаходиться в зоні Г-1-І - громадсько-ділова зона загальноміського значення (супутній вид використання). Вид використання земельної ділянки відповідає чинній містобудівній документації та має обмеження містобудівного характеру, які повинні бути враховані при складанні документації з землеустрою.

В подальшому, листом приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. від 16.12.2021 № 984/01-16 було повідомлено Запорізьку міську раду про зміну орендаря по договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 від 01.12.2021№ 00128.

Таким чином зазначили, що на момент винесення оскаржуваного рішення від 10.09.2021 № 69/110 та укладання в подальшому вищевказаного договору оренди землі Запорізька міська рада виходила виключно із наданих матеріалів та з офіційних відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже діяла у спосіб і у межах визначених Конституцією та Законами України.

При цьому, відомості про самочинність збудованого нерухоме майно (торговий павільйон літ. А), що по АДРЕСА_1 на момент винесенні оскаржуваного рішення та укладання договору оренди землі у міської ради були відсутні.

Отже, представник відповідача-3 вважав, що Запорізька міська рада при здійсненні своїх дискредиційних повноважень (стаття 71 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні»), які виразились у прийнятті рішення від 10.09.2021 № 69/110 та в подальшому укладанні із гр. ОСОБА_1 договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128, діяла виключно у межах та у спосіб визначених Конституцією та законами України. На момент винесення оскаржуваного рішення та укладання договору оренди землі усі необхідні вимоги земельного законодавства України було виконано та дотримано.

Далі зазначили, що прокурор набуває статусу позивача за позовом тільки в разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду.

При цьому, прокурор звертаючись до суду із вимогами матеріально-правового характеру по справі № 335/4621/23 не вірно визначив суб`єктивний склад, адже вказуючи Запорізьку міську раду відповідачем-3, прокурор зазначив такі вимоги, як: скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна (літний майданчик (павільйон) літ. А), що по АДРЕСА_1 загальною площею 53,5 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292); визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 щодо торгового павільйону, загальною площею 53,5 кв. м., розташованого по АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (номер запису про право власності 45719712).

Виходячи із змісту даної позовної заяви, Запорізька міська рада не може виступати відповідачем за вищевказаними вимогами, так як вказані вимоги не відносяться до компетенції міської ради, а отже і надавати оцінку доказам, на які посилається прокурор, як на підставу своїх вимог, в цій частині міська рада не зобов`язана.

Попри те, Запорізька міська рада є самостійною юридичною особою, яка наділена повноваженнями на звернення до суду за захистом своїх прав (охоронюваних законом інтересів) у випадку наявності відповідних порушень.

Саме в судовому порядку підлягає захисту порушене право або охоронюваний законом інтерес.

Таким чином, вважали, що враховуючи все вищевикладене, в межах повноважень, вказаний позов заявлений заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Запорізької міської ради про: скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (літний майданчик (павільйон) літ. А); визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139; визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 №69/110; визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 №00128; зобов`язання ОСОБА_2 повернути ТГ міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, не підлягає задоволенню.

18.08.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сандак І.А. надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив (а.с.219-234, т.2), в яких зазначили, що позивач помилково ототожнює виникнення у ОСОБА_1 права власності на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (надалі - «спірний об`єкт») з моментом державної реєстрації такого права за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020).

Так, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Як вже зазначалось у відзиві Відповідача-2 на позовну заяву, основна відмінність правочину (стаття 202 ЦК України) від договору (стаття 626 ЦК України), полягає в тому, що правочин є дією, в той час як договір є домовленістю, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. Літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства, що підтверджується додатком 4 до позовної заяви, наявному в матеріалах справи, при цьому даний правочин Позивачем не оспорюється. Павільйон на Літньому майданчику ОСОБА_1 не зводив, а отримав від ТОВ «ЕЛЬТОН» «таким як є» при виході зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН».

Тобто, вихід ОСОБА_1 у 2012 році зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» і розрахунок із ним за частку у статутному капіталі вказаного Товариства нерухомим майном був і залишається дозволеним законом правочином. На момент вчинення відповідного правочину законом не вимагалось нотаріальне посвідчення підписів на акті про проведення розрахунків для державної реєстрації права власності на спірний об`єкт.

На теперішній час повторний вихід ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» з нотаріальним посвідченням підписів на вказаному акті є неможливим.

Зважаючи на той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕЛЬТОН» було досягнуто згоду на повернення вартості частини майна товариства шляхом передання ОСОБА_1 майна в натурі (в т.ч. спірним майном) і це питання було вирішено на загальних зборах учасників товариства, то задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) призведе до звернення ОСОБА_1 до суду про визнання права власності та здійснення повторної державної реєстрації, але вже на підставі рішення суду щодо набуття права власності на спірний об`єкт.

Таким чином, вважають, що задоволення заявлених позивачем вимог по даній справі (в т.ч. щодо скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 ) остаточно не вирішить спір по суті, не захистить порушене право позивача, оскільки неминучим буде його звернення до іншого суду для отримання ще одного рішення, що в цілому свідчить про неефективність обраного останнім способу захисту.

«Один спір - один процес» - це правило, якого Верховний Суд намагається дотримуватися і забезпечувати його через ухвалені правові висновки щодо юрисдикційності спорів. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Далі вказали на те, що хоча позивач прямо про це і не вказує, але з позову і відповіді на відзив вбачається, що він значним чином обґрунтовує позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірний об`єкт (дата державної реєстрації 23.06.2020) із посиланням на неправомірність дій та прийнятого державним реєстратором ОСОБА_3 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яке відповідно до змісту відомостей у додатку 1 до позовної заяви має індексний номер: 52792876 від 23.06.2020 (додаток 1 до позовної заяви).

Але зважаючи на відсутність серед заявлених позовних вимог позивача вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52792876 від 23.06.2020, яке прийняте державним реєстратором ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) та враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, оцінка судом правомірності дій державного виконавця та прийнятого ним рішення виходить за межі заявлених позивачем позовних вимог.

Далі у запереченнях зазначили, що у відповіді на відзив представника Відповідача-2 Позивач сформулював порушене право (інтерес) держави за захистом якого він звернувся, дослівно (стор. 2 абзац 2): «Підставами для звернення заступника керівника окружної прокуратури до суду з даною позовною заявою є державна реєстрація тимчасової споруди - торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , як об`єкта нерухомого, самочинно збудованого ОСОБА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, яка не була відведена для вказаної мети, її безпідставне використання, реконструкція та подальше відчуження будівлі магазину на користь ОСОБА_2 »

Як вже зазначалось у відзиві Відповідача-2 на позовну заяву, ОСОБА_1 23.06.2020 зареєстрував за собою право власності на об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик (павільйон)», реєстраційний номер 101. При цьому Літній майданчик по суті є замощенням, літ. І, яке неможливо відокремити без його руйнування та/або без зміни цільового призначення.

Павільйон на літньому майданчику ОСОБА_1 не зводив, а отримав від ТОВ «ЕЛЬТОН» «таким як є» при виході 12.01.2012 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН».

Право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на літній майданчик підтверджується актом введення в експлуатацію цілісного майнового комплексу «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком, існуюче» від 25.09.2009. Оскільки на той час державній реєстрації підлягали лише будівлі та приміщення, то об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик», який є замощенням, літ. І, не підлягав державній реєстрації права власності на нього, але від того не перестав бути нерухомим майном.

На момент відчуження спірного об`єкту від ТОВ «ЕЛЬТОН» на користь ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН») розташування об`єкту «Літнього майданчику» було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22.05.1996 № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «Ельтон» по АДРЕСА_1 , тобто права позивача (який діє в інтересах держави), не порушені, оскільки розташування спірного об`єкта у визначеному місці та у встановлених межах згідно генплану м. Запоріжжя було узгоджено ще 27 років тому.

На момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), стаття 377 ЦК України та стаття 120 ЗК України закріплювали загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на об`єкт, тобто право на земельну ділянку слідувало за об`єктом, який на ній розташований.

Згодом ОСОБА_1 11.09.20020 провів реконструкцію об`єкта «Літній майданчик (павільйон)», реєстраційний номер 101 встановивши у Павільйоні опалення, чим фактично змінив функціональне призначення об`єкту з сезонного (літнього) використання на використання впродовж цілого року (незалежно від пори року).

Також, під час реконструкції 11.09.20020 приведено у відповідність адресу об`єкта (АДРЕСА_1) та присвоєно нову назву споруді « Торговий павільйон » із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків.

За результатом реконструкції, об`єкт нерухомого майна літній майданчик, що є замощенням літ. І, як був так і залишився, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно «Торговий павільйон» про реєстрацію права власності 225412364 від 24.09.2020р. за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101) та документами поданими заявником для відповідної державної реєстрації права власності.

Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень. (абзац 5 частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (к.н. :05:005:0281) площею 0,0078 га по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розміру вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2021 ОСОБА_2 набуто право власності на об`єкт нерухомого майна «Торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290841795 від 16.12.2021. При цьому, ОСОБА_2 також є добросовісним користувачем земельної ділянки :05:005:0281, площею 0,0078 га на якій знаходиться спірне майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290846028 від 16.12.2021р., своєчасно та в повному розмірі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

На теперішній час ОСОБА_2 забезпечено виконання будівельних робіт на належному їй об`єкті з дотриманням встановлених вимог законодавства, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності PD01:5336-8440-0973-5929 від 14.02.2022; Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування будівництва, реєстраційний номер 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 з додатками, в т.ч. Наказом Департаменту архітектури та містобудування № 31р від 26.01.2022 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин», а тому твердження позивача про самочинну забудову земельної ділянки :05:005:0281 вважають безпідставним.

Вказали на те, що зважаючи на переконання позивача, що спірна земельна ділянка к.н. :05:005:0281 відповідно до частин першої та другої статті 134 Земельного кодексу України має бути передана в користування на конкурентних засадах (земельних торгах), то скасування державної реєстрації ланцюга договорів, інших правочинів щодо майна на ній розташованих і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав (інтересів) держави, про захист яких звернувся позивач.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2023 по справі № 335/4621/23 про забезпечення позову. Судові витрати покласти на позивача.

25.09.2023 прокурором були надані письмові пояснення щодо заперечень на відповідь на відзив, які були надані представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Сандак І.А. (а.с.237-240, т.2), в яких зазначено (крім тих положень, які викладалися у позові, відповіді на відзив), що враховуючи висновки, які викладені у рішеннях Великої Палати Верховного Суд від 20.06.2023 у справі №633/408/18, від 04.09.2018 у справі № 915/127/18, від 29.05.2019 у сг № 367/2022/15-ц, від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19, що не є належним способом захисту права інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації г про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою ді момент цієї реєстрації.

З огляду на викладене, окружною прокуратурою заявлено саме вимогу скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м.

Отже, порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у державній реєстрації тимчасової споруди - торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , як об`єкта нерухомого майна, самочинно збудованого ОСОБА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, яка не була відведена для вказаної мети, її безпідставне використання, реконструкція та подальше відчуження будівлі магазину на користь ОСОБА_2 .

Далі зазначили, що окружною прокуратурою заявлено позовні вимоги, у тому числі про зобов`язання повернути останнього землекористувача ( ОСОБА_2 ) земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281, які необхідні для повного поновлення інтересів держави.

У разі задоволення позовної вимоги про повернення земельної ділянки без визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128, договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139, визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон) літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , не є підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення прав ОСОБА_1 на нерухоме майно та прав ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою.

Таким чином, посилання представника відповідача-2 щодо неефективного способу захисту інтересів держави вважають необґрунтованими.

Також, 25.09.2023 прокурором були надані письмові пояснення щодо заперечень на відповідь на відзив, які були надані представником відповідача Запорізької міської ради (а.с.1-5,т.3), в яких зазначено (крім того, що було зазначено у позові та відповіді на відзив), що окрім повноважень міської ради щодо передачі земельних ділянок у власність або користування (статті 26, 33, 59 Закону № 280/97-ВР), остання наділе повноваженнями у галузі будівництва (статті 26, 31, 59 Закону № 280/97-ВР).

Так, відповідно до підпункту дев`ять пункту «а» частини першої статті 31 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме: надання відповідно до закону містобудівних умов і обмеж» забудови земельних ділянок.

Згідно з пунктом вісім частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земель ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щ поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документаціє.

Відповідно до частини другої статті 29 указаного Закону фізична або юридична особа, має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження проектування об`єкта будівництва.

Таким чином, перед здійсненням будівництва особа має спочатку отримати земельну ділянку у власність або користування на законних підставах.

Згідно статті 26-3 зазначеного вище Закону порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Для присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, кварта гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Адреса не присвоюється, зокрема, тимчасовим спорудам.

При цьому, звертають увагу на те, що право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на літній майданчик, яке, як зазначає представник відповідача-2, виникло на підставі державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » с літнім майданчиком, існуюче» затверджений розпорядженням міського голови від 25.09.2009 № 228р та зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009, виникло саме за адресою: АДРЕСА_1 , а не за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно з інформацією Запорізької міської ради від 07.12.2021 за вих. № 15025/03-20/04 в Департаменті архітектури та містобудування Запорізької міської ради відсутня інформація та розпорядчі документи щодо присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :05:005:0281).

Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвався.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвались.

Разом з цим, міською радою при розгляді заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйон) проігноровано наявну у міській раді інформацію про відсутність відомостей про підстави використання ОСОБА_4 земельної ділянки, наявності у останнього дозвільних документів на будівництво торгового павільйону та раніше зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно права власності на указаний павільйон.

Таким чином, вважають, посилання представника відповідача-3 на відсутність у Запорізької міської ради компетенції на з`ясування та перевірки обставин вчинення самочинного будівництва об`єкта нерухомого майна та його державні реєстрації є необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству України.

Далі вказали на те, що нескасований (невизнаний недійсним) акт породжує негативні прав наслідки, на які вплинула реалізація незаконного акта, а тому оскарження рішеї суб`єкта владних повноважень за умови його невідповідності закону спрямоване захист інтересу в юридичній визначеності на майбутнє (державна реєстрація земельної ділянки, подальше розпорядженні спірною ділянкою та ін).

Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення), тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення.

Дана позиція, на думку прокурора, узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.09.2020 (справа № 469/1044/17).

З огляду на викладене, вважали, що рішення Запорізької міської ради від 10.09.2 №69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону» порушує інтереси держави, що відповідно до статей 21, 391, 393 Цивільного кодексу України, статті 152 Земельного кодексу України є підставою для скасування зазначеного рішення міської ради.

Також, окремо зазначили, що позивачем вірно визначений суб`єктний склад у справі, оскільки окружною прокуратурою у позові заявлено вимоги до Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону», а також визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128.

Таким чином, посилання представника відповідача-3 щодо невірного визначення суб`єктного складу, при наявності позовних вимог щодо скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продаж) від 16.12.2021 № 3139, є необґрунтованим у зв`язку із наявністю зазначених вище позовних вимог.

16.10.2023 відповідно до ухвали суду підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Акцентував увагу на тому, що державний реєстратор провів державну реєстрацію прав ОСОБА_1 з грубим порушення законодавства, яке діяло на час проведення таких дій. ОСОБА_1 набув права користування земельною ділянкою поза конкурсом. Станом на 23.06.2020 у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави для користування земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, які до нього висунуті не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Додатково зазначив, що коли він був директором ТОВ «ЕЛЬТОН» то саме Товариству надавалася земельна ділянка для зведення літнього майданчика. Для цього був розроблений проект забудови. ТОВ «ЕЛЬТОН» був укладений договір оренди землі, приблизно в 1998 році. Продовження строку дії цього договору він не контролював. Коли він виходив зі складу ТОВ «ЕЛЬТОН», то відразу хотів оформити своє право власності, але йому в органах БТІ повідомили, що відповідні реєстри закриті. Вважає, що він не може відповідати за дії чи бездіяльність ТОВ «ЕЛЬТОН».

Представник відповідача-2 адвокат Галіченко Б.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Окремо зазначив, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, тому позовна вимога про повернення нею земельної ділянки не може бути задоволена. Загалом позивачем було невірно обрано спосіб захисту. Так, на його переконання, вірним було б застосування положень статей 387-388 Цивільного кодексу України. На підставі статті 377 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 набув права користування, коли отримав нерухоме майно. Навіть визначення об`єкта як нерухоме майно або ні, не впливає на перехід права користування земельною ділянкою, оскільки наявність і споруди тягне за собою такий перехід. При цьому, основною вимогою прокурора є скасування первинної державної реєстрації права власності ОСОБА_1 , а інші вимоги є тільки похідними. В тому випадку, коли стверджують про порушення ТОВ «ЕЛЬТОН», то необхідно його б було залучати стороною по справі. Літній майданчик ОСОБА_11 не будував, його зводило ТОВ «ЕЛЬТОН». Стверджувати, що це є самочинно збудований об`єкт буде неправильним. Присвоєння адреси чи ні, не може бути підставою для скасування державної реєстрації. Наразі, ОСОБА_2 виконала всі вимоги, відповідно до статті 390 Цивільного кодексу України, якщо нею здійснено покращення майна, то вона має право на відшкодування витрат, оскільки є добросовісним набувачем.

Представник відповідача-3 Лісняк Є.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував за обставин та підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях. Додатково зазначив, що дії ЗМР повністю відповідали вимогам, визначеним у статтях 116-118, 121-123, 186, 198 Земельного кодексу України та нормам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також, зазначив, що в статті 141 Земельного кодексу України такої підстави як скасування рішення не визначено. Вважав, що під час судового слідства не встановлена самочинність збудованого об`єкта. Рахує, що позивачем обрано невірний спосіб захисту та недоведена необхідність представлення інтересів держави прокурором, зокрема, через те, що не доведено порушення прав відповідної територіальної громади. Так, заперечував те, що є наявними підстави, які визначені частиною п`ятою статті 56 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки ЗМР не зверталася з позовом до ОСОБА_2 .. В цьому випадку міська рада вважає, що відповідно до статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, остання набула права, які були у ОСОБА_1 .. Наразі, ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідка, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до звернення ТОВ «ЕЛЬТОН» до заступника голови Запорізької міської Ради народних депутатів за вих. № 5 від 16.04.1994 просили узгодження облаштування літнього майданчику при кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Додатком надавалися: схема розташування літнього майданчика, узгодження міської СЕС на розташування літнього майданчика, узгоджений асортимент блюд (а.с.87, т.2)

План літнього майданчика, М 1:50 в чітко визначених межах, розмір майданчика 15000 х 6000 мм. із огорожею з бетонних елементів висотою 800 мм., декоративними ліхтарями, замощенням майданчика бетонною тротуарною плиткою 500 х 500 мм., розташованого по АДРЕСА_7 в м. Запоріжжі та Ситуаційний план літнього майданчика, М 1:500, по АДРЕСА_7 в м. Запоріжжі (а.с.88-89, т.2).

Розташування літнього майданчику було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по АДРЕСА_7, 15 в м. Запоріжжі (а.с.222, т.2).

Відповідно до листа № 01-29/401 від 23.07.1996 Орджонікідзевська районна адміністрація не заперечує проти відведення земельної ділянки для облаштування літнього майданчика біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_7, 15 ТОВ «ЕЛЬТОН» (а.с.97, т.2).

Відповідно до листа Управління по соціальному та економічному розвитку міста Запоріжжя № 454 від 29.11.1996, ТОВ «ЕЛЬТОН», основним видом діяльності товариства є організація громадського харчування, товариство планує відвести земельну ділянку по АДРЕСА_1 під існуючий літній майданчик, розташований на прилеглій території до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку із чим Управління по соціальному та економічному розвитку вважає можливим відведення ТОВ «ЕЛЬТОН» відповідної земельної ділянки під існуючий літній майданчик (а.с.96, т. 2).

Згідно Витягу з протоколу засідання колегії при головному архітекторі міста Запоріжжя № 33 від 27.05.1997 було узгоджено матеріали по літньому майданчику та входу в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_7, 15 в м. Запоріжжі, для подальшого проектування. Замовник ТОВ «ЕЛЬТОН» (а.с.90, т.2).

Згідно Висновку Головного управління архітектури та містобудування № 2630 від 02.09.1997 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_7, 15, вважали можливим відвести за зверненням директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_13 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , в тимчасове користування на умовах оренди строком на 3 роки під будівництво та функціонування. Згідно діючого генплану міста функціональне використання запитуваної земельної ділянки можливе (а.с.91, т. 2).

Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998 «Про надання у тимчасове користування на умовах оренди, строком на три роки, товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» земельної ділянки площею 0,0105 га по АДРЕСА_1 для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідно до п. 5.1 та п. 5.2. цього Рішення, зобов`язано директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 у місячний строк після прийняття даного рішення укласти з виконавчим комітетом Запорізької міської ради договір про умови використання наданої земельної ділянки та замовити договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди. Після закінчення строку дії договору на право тимчасового користування землею договір продовжити або за вимогою виконавчого комітету Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку звільнити земельну ділянку та передати її за належністю у стані, придатному для подальшого використання (а.с.102, т.2).

10.04.1998 між Запорізькою міською радою та ТОВ «ЕЛЬТОН» був укладений Договір № 2250/у про умови використання земельної ділянки, наданої в тимчасове користування на умовах оренди, строком на три роки, ТОВ «ЕЛЬТОН» для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1». Відповідно до п. 3.1 цього Договору, даний договір є невід`ємною частиною рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.03.1998 № 184/17 (а.с.98-99, т.2).

10.04.1998 між Запорізькою міською радою та ТОВ «ЕЛЬТОН» був укладений Договір № 2250 про право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998, Запорізька міська рада надає, а ТОВ «ЕЛЬТОН» приймає у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0105 гектарів, в тому числі інших угідь 0,0105 гектарів згідно з планом землекористування, що додається. Згідно п. 1.2 цього Договору земельна ділянка надається на умовах оренди на 3 роки до 26.03.2001 для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1». Визначена плата за землю. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації. Договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 27.05.1998 за № 2250 (а.с. 100-101, т.2).

В судовому засіданні не здобуто відомостей про те, що з боку Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку, пред`являлися вимоги до ТОВ «ЕЛЬТОН» про звільнення земельної ділянки та передачу її за належністю у стані, придатному для подальшого використання. Так само, як не встановлено обставин щодо невиконання ТОВ «ЕЛЬТОН» договору про умови використання наданої земельної ділянки чи зміни цільового призначення земельної ділянки для встановлення обставин втрати чинності Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998 (а.с.113, т.2).

Згідно довідкою Запорізького міського управління земельних ресурсів № 375-0 від 30.01.1999 про грошову оцінку 1 м2 землі за її місцерозташуванням та функціональним призначенням, визначено грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , функціональне використання земельної ділянки - літній майданчик, землекористувач ТОВ «ЕЛЬТОН» (а.с.103, т.2).

Відповідно до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам серії БІ № 012000 виданого орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Запорізької обласної державної адміністрації, яке посвідчує, що приміщення І літ. А-4 в цілому будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві колективної власності за товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» на підставі договору № 260 купівлі-продажу державного майна шляхом викупу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лучко Н.Г. від 14.04.2000, за реєстраційним номером 447. Реєстраційне посвідчення записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 768 від 27 квітня 2000 року (а.с.86, т.2).

26.01.2006 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення за № 33/3 «Про прийняття в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 ». Відповідно до п. 3 цього Рішення ТОВ «ЕЛЬТОН» зобов`язано звернутися до Запорізької міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою після введення існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 в експлуатацію (а.с.48, т.1).

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р та зареєстрований в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316, в експлуатацію введено кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 . Будівництво вказаного кафе з літнім майданчиком здійснено на підставі рішення МВК від 26.01.2006 №33/3. У зазначеному акті вказано, що площа пред`явленого в експлуатацію об`єкта складає 108,9 кв.м. Замовником у вказаному акті зазначено директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 (а.с.19-20, т.1, а.с.82-85, т.2).

ОСОБА_1 вибув з ТОВ «ЕЛЬТОН», відповідно до рішення Загальних зборів учасників Товариства від 24.10.2011 (протокол № 1/2011). Товариством було розраховано розмір дивідендів, що належать учасникам та вартість чистих активів Товариства станом на 01.01.2012.

У подальшому на підставі протоколу загальних зборів учасник ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012 та акта про проведення розрахунків в 11.01.2012, підписаного ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 , останньому передано з метою виплати вартості частини майна об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення І підвалу літ. А-4, що знаходиться АДРЕСА_1 , загальною площею 108,2 кв.м. та літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., залишкова балансова вартість якого складає 43 490,40 грн. (а.с.21, т.1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого 11.04.2012 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № І підвального поверху, літ. А-4, площею 108,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Інвентаризаційна справа № б/н. Замовник ОСОБА_1 .. Експлікація літній майданчик (павільйон), літ. А, призначення приміщення торговельний зал, загальна площа 53,5 кв.м. та замощення І. Характеристика споруди: літній майданчик (павільйон), рік спорудження і реконструкції 2020, фундамент - ні, стіни - дерев`яний каркас, покрівля - дерево, перекриття - дерево, підлога плитка, електрика - так, каналізація, сходи, ліфт, газопровід, сміттєпровід, вид опалення - ні. Площа основи забудови 57,5 кв.м. Замощення - плитка тротуарна (а.с.22, т.1).

29.07.2020 було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ЗП 97, видане Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, назва об`єкта - реконструкція торгового павільйону, клас наслідків СС1, вид будівництва - реконструкція, спосіб будівництва - господарський (будую власними силами), місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 . Документ на земельну ділянку відсутній, підстава відсутності - реконструкція об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Назва об`єкта - реконструкція торгового павільйону, вид будівництва - реконструкція, тип об`єкта - споруда (код ДКБС:1230.2 Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків (а.с.25-26, т.1).

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо реконструкції торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер документу ЗП 83, тип документу: реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, замовник ОСОБА_1 , підстава 25. Реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення. Терміни будівництва: дата початку будівництва - 30.07.2020, дата завершення будівництва - 11.08.2020, експлуатація від 11.09.2020. Документ на земельну ділянку відсутній, підстава відсутності - реконструкція об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Назва об`єкта - реконструкція торгового павільйону, вид будівництва - реконструкція, тип об`єкта - будівля/споруда (код ДКБС:1230.2 Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, ТЕП: загальна площа 53,5 кв.м., кількість робочих місць 2, основна площа 53,5 кв.м., пропускна спроможність люд./год. 16. Дата створення документу в Єдиній державній електронній системі будівництва - 24.09.2020 (а.с.27, т. 1).

Згідно технічного паспорту, виготовленого 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_1 зазначена Експлікація літній майданчик (павільйон), літ. А, призначення приміщення торговельний зал, загальна площа 53,5 кв.м. та замощення І. Характеристика споруди: літній майданчик (павільйон), рік спорудження і реконструкції 2020, фундамент - ні, стіни - дерев`яний каркас, покрівля - дерево, перекриття - дерево, підлога плитка, електрика - так, каналізація, сходи, ліфт, газопровід, сміттєпровід, вид опалення - ні. Площа основи забудови 57,5 кв.м. Замощення - плитка тротуарна (а.с.24, т. 1).

Згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта виданої 11.09.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за реєстраційним номером ЗП83, оригінал якої знаходиться в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Зміст Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. в якій зазначено, що в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію об`єкту внаслідок якої: - присвоєно нову назву споруді « Торговий павільйон » із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків; - виконані роботи з монтажу та демонтажу перегородок, замінено віконні та дверні блоки, виконано внутрішнє оздоблення об`єкту (п. 7 декларації); - приведено у відповідність адресу об`єкту в порядку пункту 10 тимчасового Порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, затвердженого ПКМУ від 27 березня 2019 року № 367, адресу об`єкта будівництва присвоєно за вибором замовника будівництва: АДРЕСА_5 (п. 12 декларації); - техніком з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 проведено технічну інвентаризацію об`єкта, виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (п. 14 декларації); - оновлено огороджувальні конструкції: стіни - дерево, покрівля - дерево (які відноситься до характеристик об`єкту); - в торговий павільйон встановлено опалення, вид індивідуальних опалювальних установок (зазначено): електричне, чим поліпшено технічні показники об`єкта (п. 14 декларації); - збільшено кількість робочих місць - 2 людини, внаслідок чого збільшено пропускну спроможність - 16 люд./годину, чим поліпшено економічні показники об`єкта (п. 14 декларації) Вважали закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (а.с.28-29, т. 1, а.с.92-95, т. 2).

23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

У подальшому, 24.09.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 внесено зміни до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101, а саме змінено назву об`єкту із літній майданчик (павільйон) на торговий павільйон.

ОСОБА_1 16.03.2021 звернувся з заявою до Запорізької міської ради про передачу в оренду земельної ділянки на праві оренди для розміщення торговельного павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі витягу з Державного реєстру та технічного паспорту (а.с.33 на звороті, т.1).

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 11.06.2021 № 102/24 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйоні» надали дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення в установленому порядку землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0080 га для розташування торгового павільйону та подальшої передачі її в оренду (а.с.30, т.1).

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону» було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 .. Встановити та затвердити гр. ОСОБА_1 межі та розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0078 га згідно з планом, що додається до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Передати в оренду строком на 19 років гр. ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :05:005:0281) площею 0,0078 га (житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону за рахунок земель Запорізької міської ради. Поклали на гр. ОСОБА_1 певний перелік зобов`язань, зокрема, щодо укладення з ЗМР договір оренди (а.с.33,т.1).

На виконання зазначеного рішення, між Запорізькою міською радою та гр. ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021, строком до 10.09.2040. Земельна ділянка передавалася разом із торговим павільйоном орендаря, інші об`єкти, що відносяться до нерухомого майна: відсутні (п.п. 4 та 5 Договору) (а.с.34-35,т.1).

Відповідно до акта були визначені межі земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 15.09.2021 та відповідно акта приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 01.12.2021 № 00128 орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку за кадастровим номером № :05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка знаходиться у стані придатному для розташування торгового павільйону, на земельній ділянці знаходить торговий павільйон орендаря (а.с.36-37, т.1). Додатково складено план земельної ділянки, яка передається в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , та кадастровий план земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37, т.1).

Вказаний договір оренди 03.12.2021 зареєстровано державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М. Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 060.

ОСОБА_1 було замолено Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером:05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в Держгеокадастрі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та станом на 11.11.2021 нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складала 489091,20 грн. (а.с.68, т.1).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2021 № 4646/5 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 » та акта комісії від 22.12.2021, складеного за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державно реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївсько району Запорізької області ОСОБА_3. за результатами заяви про державну реєстрацію права власності від 23.06.2020 № 40135732, поданої гр. ОСОБА_1 та наданих до неї документів. Зазначено, що перевірка реєстраційних дій на предмет дотримання вимог законодавства в сфері державної реєстрації, що діяло на момент вчинення реєстраційних державний реєстратором ОСОБА_3 .. Рекомендовано анулювати доступ державному реєстратору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, через те, що на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав заявником не подано, а державним реєстратором не витребувано документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність заявнику та справжність підписів на Акті розрахунку не засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат». Крім того, подані документи мають суперечності щодо типу об`єкту та його адреси (а.с.31-32, т.1).

16.12.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі №3139 (а.с.38, т.1).

Згідно із вказаним договором ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м.

У зв`язку з державною реєстрацією цього договору купівлі-продаж від 16.12.2021, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено орендаря із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради зареєстрував за зверненням ОСОБА_14 , за реєстраційним номером 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва щодо реконструкції торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин. Згідно наказу Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 26.01.2022 за № 31р було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва щодо реконструкції торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин (а.с.223-227, т.2).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 27.10.2021 за вих. № 52-7185 вих-21, районна адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради надала відповідь від 19.01.2022 № 01-10/83 про те, що станом на 19.01.2022 інформації щодо видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 від департаменту архітектури та містобудування міської ради до районної адміністрації не надходило і договір між власником споруди та районною адміністрацією на її розміщення не укладався (а.с.40,т.1).

Листом від 27.10.2021 за вих. № 52-7184 вих-21 Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя звернулася до Вознесенівської ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області та отримала відповідь відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.11.2021 № 68769/6/08-01-24-С, про те, що станом на 08.11.2021, згідно бази інформаційної системи «Податковий блок», ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) не значиться на обліку як платник плати за землю за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація щодо сплати за землю відсутня (а.с.41-42, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 27.10.2021 за вих. № 52-7186 вих-21 звернулася до Міністерства юстиції України щодо обставин справи (а.с.43, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 27.10.2021 за вих. № 52-7182 вих-21 виконавчий комітет Запорізької міської ради надав відповідь листом від 07.12.2021 за ви № 15025/03-20/04 про те, що за даними містобудівного кадастру інформація про затвердження та реєстрацію містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня. Виконавчі органи місцевого самоврядування не маю в розпорядженні дозвільних документів на будівництво, відповідно не володіють інформацією відносно них. Щодо присвоєння адрес як новоствореним об`єктам, так і вже існуючим, то така інформація знаходиться в районних адміністраціях Запорізької міської ради. Також, за результатами наданої прокурором інформації вважали, що відсутні правові підстави для скасування рішення Запорізької міської ради про передачу земельної ділянки, кадастровий номер :05:005:0281 та знесення розташованого на ній об`єкта будівництва. У випадку встановлення протилежного, о Запорізька міська рада буде самостійно вирішувати питання щодо вжиття цивільно-правових заходів (а.с.45-47,т.1).

Згідно листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 12.01.2022 за вих. № 52-236 вих-22 ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» надало відповідь від 18.01.2022 № 130, про те, що інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня (не заводилася) (а.с.49,т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 12.01.2022 за вих. № 52-237 вих-22 виконавчий комітет Запорізької міської ради надав відповідь від 18.02.2022 за вих. № 00607/03-20/05 з додатком, про те, що при погодженні та затверджені документації із землеустрою будь-яких обстежень не проводилося, оскільки вони не передбачені діючим законодавством. Додаткові угоди до договору оренди землі гр. ОСОБА_1 від 01.12.2021 № 001 щодо зміни сторони не укладались. Після опрацювання листа прокурора Запорізькою міською радою, за наявності для того правових підстав, буде самостійно здійснюватися захист інтересів держави. В додатку зазначено про результати розгляду звернення Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради заяви про передачу в оренду земельної ділянки від 22.03.2021 № Ф-0439/03-08 відповідно до яких обстеження земельної ділянки не проводилося, земельна ділянка знаходиться в зоні Г-1-1 - громадсько-ділова зона загальноміського значення, вид використання її відповідає чинній містобудівній документації та має обмеження містобудівного характеру, які повинні бути враховані при складанні документації з землеустрою. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно надавалась (а.с.50-52, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 12.01.2022 за вих. № 52-235 вих-22 Державною інспекцією архітектури та містобудування України надано відповідь від 15.02.2022 № 1545-22 про те, що на час звернення з листом відсутні будь-які підстави для проведення Департаментом позапланової перевірки на об`єкті будівництва, прийнятого в експлуатацію (а.с.53-55, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 03.06.2022 за вих. № 52-2735 вих-22 виконавчим комітетом Запорізької міської ради надана відповідь від 15.07.20 № 05138/03-20/04 про те, що 28.12.2021 за вих. № 18443/03-32/03 Запорізькою міською радою отримано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. повідомлення № 984/01-16 від 16.12.2021 про зміну орендаря, на виконання вимог статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з зазначеним повідомленням, у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу від 16.12.2021 за реєстровим № 3139, приватним нотаріусом була проведена державна реєстрація переходу іншого речового права на земельну ділянку площею 0,0078 га, з кадастровим номером :05:005:0281, яка перебуває в оренді згідно договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021, за яким орендодавцем виступає Запорізька міська рада (а.с.56-57,т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 03.06.2022 за вих. № 52-2734 вих-22 ГУ ДПС у Запорізькій області надало відповідь від 14.06.2022 № 4982/5/08-01-24-С про те, що як гр. ОСОБА_1 , так і гр. ОСОБА_2 сплачувалася орендна плата (а.с. 57 на звороті, 58, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 16.11.2022 за вих. № 52-8106 вих-22 виконавчим комітетом Запорізької міської ради надана відповідь від 21.12.2022 № 11961/03-20/02 про те, що у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Відповідні акти реагування були відсутніми, тому Запорізька міська рада не вбачала підстав для скасування свого рішення про передачу земельної ділянки кадастровий номер:05:005:0281, яка перебуває в оренді згідно договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021, та знесення розташованого на ній об`єкта будівництва (а.с.59-61, т.1).

Відповідно до Витягу з ЄРДР 14.09.2022 прокурором були внесені відомості щодо кримінального провадження за № 0000186 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 362 КК України щодо дій державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області при прийнятті рішень від 23.06.2020 та 24.09.2020. Згідно протоколу огляду земельної ділянки від 25.11.2022, складеного у межах кримінального провадження № 0000186 від 14.09.2022, за яким СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області здійснює досудове розслідування, встановлено, що на обстежуваній земельній ділянці розташована лінійна споруда із бутового каменю (надземна частина) із середньою висотою 0,45 м, товщиною 0,35 м та 0,5 м. Візуальним обстеженням встановлено, що у куті зправа земельної ділянки зі сторони житлового будинку АДРЕСА_6 існує перепад ґрунту та візуально можливо встановити наявність заглибленої підземної частини споруди із цегли. Крім того, встановлено, що торговий павільйон Літ. А та замощення І загальною площею 53,5 кв.м. відсутній (а.с.61 на звороті, 62-67, 70-71, т.1).

При цьому, відомостей про те, що зазначене кримінальне провадження було розглянуто та є наявним рішення суду за результатами його розгляду позивачем не надано.

Окремо представником відповідача-2 адвокатом Галіченком Б.В. були надані фотоматеріали з відкритих джерел інформації з сайту Карти « Google » за адресою: АДРЕСА_1 , на яких збереглися фотографії від липня 2015 року щодо об`єкту літній майданчик (павільйон) у стані до реконструкції 2020 року, відповідно до яких цей об`єкт має бутовий фундамент та замощення тротуарною плиткою (а.с.32-37,т.3). Зазначені докази судом приймаються до уваги з огляду на їх загальнодоступність та загальновідомість.

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що з 2015 року він працював в Запорізькій міській раді по благоустрою. Йому було доручено провести перевірку за зверненням депутата міської ради. До цієї перевірки були також залучені представники прокуратури. Об`єктом перевірки було кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » разом з літнім майданчиком. При перевірці було встановлено, що зазначена споруда мала фундамент та була під`єднана до електромережі. При перевірці він також спілкувався з ОСОБА_1 .. За результатами такої перевірки він склав відповідь для прокурора. Затим через деякий час, до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням допомогти привести документи щодо об`єкта нерухомості до ладу. ОСОБА_1 отримав від нього консультацію, під час якої він ознайомився з наявними документами на літній майданчик. З державним реєстратором він не спілкувався, обставини державної реєстрації права власності ОСОБА_1 йому не відомі. Він на підставі своїх професійних обов`язків проводив зазначену перевірку. Може стверджувати, що станом на 2015-2016 роки, за зовнішніми ознаками, літній майданчик біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» мав всі ознаки капітальної споруди. Зазначена споруда мала бутовий фундамент, парапет, крівлю та електропостачання. Надалі він за довіреністю представляв інтереси ОСОБА_2 при укладенні нею договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 .. На момент укладення такого договору літній майданчик вже був іншим об`єктом. Вказав на те, що за загальним правилом все, що має фундамент вже є нерухомим майном.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази кожен зокрема та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із змісту позовної заяви, Позивачем заявлено одну основну позовну вимогу:

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020), надалі - «спірний об`єкт»,

та чотири похідних позовних вимоги, задоволення яких залежить від задоволення основної вимоги:

- визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону»;

- визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо торгового павільйону літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 45719712 від 16.12.2021);

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

Щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020.

При вирішенні цього питання, суд вважає, що необхідно розмежовувати момент виникнення у ОСОБА_1 права власності на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (надалі - «спірний об`єкт») з моментом державної реєстрації такого права за останнім (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020).

Так, згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Основна відмінність правочину (стаття 202 ЦК України) від договору (стаття 626 ЦК України), полягає в тому, що правочин є дією, в той час як договір є домовленістю, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Також відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.

Згідно частини 2 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до абзацу 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Як було встановлено судом, 11 січня 2012 року відповідно до Протоколу № 1/2012 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» ухвалено рішення про проведення розрахунків з ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом з Товариства на підставі рішення Загальних зборів учасників Товариства від 24.10.2011 (протокол 1/2011).

Таким чином, вихід ОСОБА_1 у 2012 році зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» і розрахунок із ним за частку у статутному капіталі вказаного Товариства нерухомим майном був і залишається дозволеним законом правочином.

Станом на дату виходу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» вказані правовідносини регулювались Закону України «Про господарські товариства» (в редакції від 18.12.2011), а саме статтею 54 вказаного Закону, відповідно до якої, при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Згідно Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства.

Станом на дату проведення розрахунків між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу засновників Товариства), тобто на 11.01.2012, чинна на той момент редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (від 16.03.2010), а саме стаття 18 цього Закону, для подібних правовідносин визначала, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об`єкт нерухомого майна, переданий їм.

Тобто, станом на 11.01.2012 ані Закон України «Про господарські товариства», ані Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для правовідносин щодо виходу учасника ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» та розрахунку із таким учасником за його частку у статутному капіталі Товариства у натуральній формі, а саме спірним об`єктом, не містять законодавчо встановлених вимог до відповідних документів (Протоколу № 1/2012 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012р., Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р.) щодо нотаріального посвідчення підписів учасників такого правочину, і така ситуація зберігалась включно до 16.11.2016, а саме до набрання чинності відповідних змін у пункті 50 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На теперішній час повторний вихід ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» з нотаріальним посвідченням підписів на вказаному акті є неможливим.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕЛЬТОН» було досягнуто згоду на повернення вартості частини майна товариства шляхом передання ОСОБА_1 майна в натурі (в т.ч. спірним майном) і це питання було вирішено на загальних зборах учасників товариства, то задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) може призвести до звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання права власності та здійснення повторної державної реєстрації, але вже на підставі рішення суду щодо набуття права власності на спірний об`єкт.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (стаття 58 Конституції України).

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач значним чином обґрунтовує позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірний об`єкт (дата державної реєстрації 23.06.2020) із посиланням на неправомірність дій та протиправність прийнятого державним реєстратором ОСОБА_3 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яке має індексний номер: 52792876 від 23.06.2020.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом), записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до цієї ж статті в чинній редакції за результатом розгляду документів державним реєстратором, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Отже, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (записів до Державного реєстру прав).

У спорах щодо нерухомості або щодо виконання договірних зобов`язань постають питання належного способу захисту в контексті оспорення державної реєстрації прав на нерухомість чи реєстраційних дій щодо відповідних суб`єктів.

Прокурор звернувся з позовною вимогою саме щодо скасування державної реєстрації права, але в той же час для обґрунтування підстав для задоволення такої вимоги повністю посилається на неправомірність та протиправність прийнятих державним реєстратором рішень. Таких висновків позивач доходить на підставі акту камеральної перевірки державного реєстратора та відповідного наказу Мінюсту щодо притягнення державного реєстратора ОСОБА_3 до відповідальності шляхом анулювання йому доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Законодавство визначає певний перелік можливих способів захисту порушеного права, у тому числі у спосіб, визначений договором (стаття 16 Цивільного кодексу України). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновлює порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (стаття 1 Закону № 1952-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1952-IV передбачено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Статтею 7 Закону № 1952-IV передбачено повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав, до яких також належить, серед визначеного, забезпечення створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; організація роботи, пов`язаної із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; забезпечення доступу до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 37-1 Закону № 1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Із зазначених в позові обставин, не вбачається, що після проведення камеральної перевірки Мінюст вживав заходів до негайного повідомлення про виявлення прийняття державним реєстратором ОСОБА_3 рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Відповідно до доданого до позову витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000186 від 14.09.2022 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 362 КК України відомості щодо цього провадження внесені прокурором з визначенням потерпілою стороною (заявником) виконавчий комітет Запорізької міської ради. Самої ж заяви про вчинення або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яка б надходила від виконавчого комітету Запорізької міської ради до уповноваженого на внесення відомостей до ЄРДР органу до позову не долучено. Відомостей про пред`явлення за даним кримінальним провадження будь-якій особі підозри не зазначено. Даних про результати розгляду даного кримінального провадження судом та наявного рішення про винуватість, зокрема ОСОБА_3 , суду не надано.

Частиною 2 статті 37-1 Закону № 1952-IV визначено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

За частиною 3 статті 37-1 Закону № 1952-IV технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 37-1 Закону № 1952-IV).

Абзацом 2 частини 1 статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду.

Відомостей про те, що рішення Мінюсту, яке викладено в наказі № 4646/5 від 24.12.2021, не було оскаржено ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Відповідно до Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зареєстрованого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі Порядок №990), останній визначає процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфера державної реєстрації), критерії, за якими здійснюється моніторинг реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та визначається ступінь відповідальності за порушення у сфері державної реєстрації.

Дія цього Порядку не поширюється на розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до пункту 3 Порядку №990 основними завданнями контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації є: -перевірка стану дотримання визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації під час здійснення ними повноважень; -запобігання, виявлення та вжиття заходів до усунення виявлених порушень вимог законів; -визначення професійної компетентності осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора; - аналіз практики застосування законодавства у сфері державної реєстрації, надання відповідних узагальнених роз`яснень.

Пунктом 4 Порядку №990 визначено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом: 1) розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; 2) розгляду депутатських запитів, звернень відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України»; 3) аналізу інформації, опублікованої в засобах масової інформації чи оприлюдненої в Інтернеті; 4) перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації; 5) моніторингу реєстраційних дій в реєстрах; 6) проведення спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах щодо осіб, які до призначення на посаду державного реєстратора або на іншу посаду, що передбачає виконання функцій державного реєстратора (далі - посада державного реєстратора), перебували на посаді державного реєстратора в іншого суб`єкта державної реєстрації; 7) проведення тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора та не перебували на посаді державного реєстратора у певного суб`єкта державної реєстрації.

Під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації відповідні посадові особи Мін`юсту мають право доступу до реєстрів, зокрема до реєстраційних справ в електронній формі (п. 5 Порядку №990).

Відповідно до пункту 9 Порядку №990 камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За пунктом 10 Порядку №990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту (далі - комісія).

Строк проведення камеральної перевірки становить не більш як п`ятнадцять робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про проведення такої перевірки (п. 11 Порядку №990).

Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки. У разі відсутності на його офіційному веб-сайті інформації про електронну адресу суб`єкта державної реєстрації чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту, запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки, в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса. Відомості про проведення камеральної перевірки не пізніше двох робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про її проведення також розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту (п. 12 Порядку №990).

Під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки (п. 13 Порядку №990).

Пунктом 13-1 Порядку №990 визначено, що результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписується усіма членами комісії.

У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті/довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів (у разі складення акта); пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (у разі складення акта).

В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються встановлені у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

За результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів (п. 14 Порядку №990).

Пунктом 16 Порядку №990 визначено, що у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та/або пункт 2 частини другої статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Таким чином судом було встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_3. був вже притягнутий до відповідальності за виявлені порушення, але останнє не мало наслідком скасування прийнятих ним рішень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 ..

Позов також містить зауваження до документів, на підставі яких 23.06.2020 проведено державну реєстрацію спірного об`єкту висунуто Позивачем до Технічного паспорту № б/н від 19.06.2020, наявного в матеріалах справи у складі додатків до позовної заяви (п. 5 переліку додатків), виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» () за підписом керівника суб`єкта господарювання Макарович В.М. скріпленого печаткою ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» та підписом та печаткою Техніка з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 за замовленням ОСОБА_1 на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , яке полягає у тому, що інвентаризаційна справа на спірний об`єкт не заводилась, тому що зовсім інше підприємство, а саме ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» () у своєму листі вих. № 130 від 18.01.2022р. на запит позивача повідомило останнього про неможливість надання йому інвентаризаційної справи по спірному об`єкту для ознайомлення, оскільки підприємством, що надає відповідь, така справа не заводилась.

Відомостей про надання відповідного запиту до ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» () та отримання відповіді на нього матеріали справи не містять.

Згідно частини 1 та 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, в тому числі, як складову частину таких відомостей - відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

З урахуванням положень абзаців 2 та 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав здійснюється на підставі судового рішення, тобто, враховуючи презумпцію достовірності відомостей про речові права на нерухоме майно (в т.ч. документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію таких прав) визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких була здійснена державна реєстрація прав ОСОБА_1 на спірний об`єкт є предметом окремого судового розгляду, проте такої позовної вимоги позивачем не заявлялось, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави сумніватися у достовірності вказаних документів та зазначених у них відомостей.

Також позивач зазначає що державним реєстратором при здійсненні 23.06.2020 державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 не витребував у заявника документ, що посвідчує право власності ТОВ «ЕЛТОН» на спірний об`єкт, який передається від ТОВ «ЕЛЬТОН» до ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.09.2009 № 228р та зареєстрованого від 03.03.2009 арх. № 316 в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на об`єкт «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком, існуюче» за адресою АДРЕСА_1 , замовником будівництва якого було ТОВ «ЕЛЬТОН».

На момент введення в експлуатацію у 2009 році закінченого будівництвом об`єкта «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком», право власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вже було зареєстровано за ТОВ «ЕЛЬТОН», що підтверджується Реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам серія БГ № 01200 від 27.04.2000 року, записаним в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером № 768 засвідченого підписом Начальника ОП Запорізького міжміського Бюро технічної інвентаризації Н.В. Сепп та скріпленого печаткою Орендного підприємства № 2, .

Що ж стосується літнього майданчика, то даний об`єкт нерухомого майна був складовою частиною цілісного майнового комплексу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що узгоджується з приписами статті 191 Цивільного кодексу України, а саме замощення, яке розташоване на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці (ч. 2 ст. 2 розділу V «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001), що підтверджується наступним документами: - Звернення ТОВ «ЕЛЬТОН» вих. № 5 від 16.04.1994 про узгодження облаштування літнього майданчику при кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; - План літнього майданчика, М 1:50 в чітко визначених межах, розмір майданчика 15000 х 6000 мм із огорожею з бетонних елементів висотою 800 мм., декоративними ліхтарями, замощенням майданчика бетонною тротуарною плиткою 500 х 500 мм., розташованого по АДРЕСА_4 ; - Витяг засідання колегії при головному архітекторі міста Запоріжжя № 33 від 27.05.1997 про узгодження матеріалів по літньому майданчику та входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 для подальшого проектування; - Висновок Головного управління архітектури та містобудування № 2630 від 02.09.1997 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

При цьому, у відповідності до пункту 1.5 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., чинного в період з 07.02.2002 до 01.01.2013 року, державній реєстрації підлягало право власності на такі об`єкти нерухомого майна як: - житлові будинки; квартири; будівлі в яких розташовані приміщення; споруди призначені для виконання спеціальних технічних функцій; приміщення як частина житлових об`єктів.

Таким чином, враховуючи що в період 2009 - 2012 років, право власності на такий об`єкт нерухомого майна як «літній майданчик» не підлягало обов`язковий державній реєстрації, то документом, який підтверджує право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на «літній майданчик» є Акт про прийняття вказаного об`єкту в експлуатацію у складі цілісного майнового комплексу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком, існуюче», що затверджений розпорядженням міського голови № 228р від 25.09.2009р. та зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009, в силу дії статей 181, 191, 331 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, тобто майно є нерухомим за його природою, або в силу його призначення, або внаслідок предмета, належність до якого воно становить.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 191 Цивільного кодексу України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Так, в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 відповідно до Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію торгового павільйону.

За таких обставин суд вважає, що є безпідставним твердження позивача про те, що державним реєстратором фактично змінено спірний об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, позивачем стверджувалося, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірний об`єкт «літній майданчик (павільйон)» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020, має бути скасована по причині того, що даний об`єкт не є капітальною спорудою та відноситься до малих архітектурних форм відповідно до пункту 3 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі».

Відповідно до видання «Український правопис», яке вийшло у видавництві «Наукова думка» в 2019 р. та було схвалене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 року № 437 про «Питання українського правопису», в українському письмовому мовленні, серед інших знаків пунктуації, використовується такий парний знак як круглі дужки, (), для уточнення попереднього тексту.

На момент відчуження спірного об`єкту від ТОВ «ЕЛЬТОН» на користь ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН») розташування літнього майданчику було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «Ельтон» по АДРЕСА_1 .

Окрім того, відповідно до листа Управління по соціальному та економічному розвитку міста Запоріжжя № 454 від 29.11.1996р., ТОВ «ЕЛЬТОН», основним видом діяльності товариства є організація громадського харчування, товариство планує відвести земельну ділянку по АДРЕСА_1 під існуючий літній майданчик, розташований на прилеглій території до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку із чим Управління по соціальному та економічному розвитку вважає можливим відведення ТОВ «ЕЛЬТОН» відповідної земельної ділянки.

Відповідно до листа № 01-29/401 від 23.06.1996р. Орджонікідзевська районна адміністрація не заперечує проти відведення земельної ділянки для облаштування літнього майданчика біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 ТОВ «ЕЛЬТОН».

Згідно пунктів 5.3 та 5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», на земельній ділянці магазину слід передбачати зону для покупців і зону для під`їзду та розвантаження автомобілів. У зоні для покупців можуть розміщуватися майданчики для сезонної торгівлі…

Тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості згідно з ДБН 360, але не менше 10 м. Допускається розташовувати вказані споруди біля зовнішніх стін будинків та інших споруд, якщо такі стіни не мають отворів (прорізів) і відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін та за умови забезпечення проїзду для пожежних машин згідно з вимогами нормативних документів.

Таким чином, об`єкт нерухомого майна «літній майданчик» (який є замощенням і зберігає своє призначення до тих пір, поки знаходиться на спеціально призначеній для цього земельній ділянці) із розташованим на ньому «павільйоном» у передбачений законом спосіб (стаття 54 Закону України «Про господарські товариства», частина 4 статті 191 ЦК України) виступив окремим об`єктом правочину, що підтверджується Актом про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, відповідно до якого Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. «літній майданчик (павільйон)», що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства, внаслідок чого спірний об`єкт і був зареєстрований державним реєстратором як самостійний об`єкт нерухомості.

Також, враховуючи зміст Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. в якій зазначено, що в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію об`єкту внаслідок якої: - присвоєно нову назву споруді « Торговий павільйон » із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків; - виконані роботи з монтажу та демонтажу перегородок, замінено віконні та дверні блоки, виконано внутрішнє оздоблення об`єкту (п. 7 декларації); - приведено у відповідність адресу об`єкту в порядку пункту 10 тимчасового Порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, затвердженого ПКМУ від 27 березня 2019 року № 367, адресу об`єкта будівництва присвоєно за вибором замовника будівництва: АДРЕСА_5 (п. 12 декларації); - техніком з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 проведено технічну інвентаризацію об`єкта, виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (п. 14 декларації); - оновлено огороджувальні конструкції: стіни - дерево, покрівля - дерево (які відноситься до характеристик об`єкту); - в торговий павільйон встановлено опалення, вид індивідуальних опалювальних установок (зазначено): електричне, чим поліпшено технічні показники об`єкта (п. 14 декларації); - збільшено кількість робочих місць - 2 людини, внаслідок чого збільшено пропускну спроможність - 16 люд./годину, чим поліпшено економічні показники об`єкта (п. 14 декларації).

Відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Внаслідок проведеної реконструкції, на замовлення власника майна ОСОБА_1 підприємством ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» () в особі техніка з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) Івченко Н.М. , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825, проведено технічну інвентаризацію об`єкта та виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (наявний в матеріалах справи, п. 6 додатків до позову), в якому відображені нові характеристики об`єкту, серед яких нова назва споруди «Торговий павільйон», нові стіни та покрівля тощо.

Таким чином, в період з 23.06.2020 по 24.09.2020 внаслідок проведення реконструкції змінились характеристики об`єкту нерухомого майна 101 з «літній майданчик (павільйон)» на «торговий павільйон» при цьому, відповідно до невід`ємної частини нового Технічного паспорту інв. № б/н від 12.08.2020, а саме «Характеристики громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами», вбачається, що конструктивні елементи споруди «Торговий павільйон, літ. А» у складі нових стін (дерев`яний каркас), нової покрівлі (дерево), перекриття (дерево) та підлога (плитка) знаходяться на основному конструктивному елементі, назва якого «Замощення, літ. І», опис якого «Плитка тротуарна», і яке залишалось незмінним при державній реєстрації 23.06.2020 та 24.09.2020 відповідно, що по суті є «літнім майданчиком».

Також, під час судового розгляду було встановлено, що ТОВ «ЕЛЬТОН» з 1996 року проводило узгодження питання щодо відведення йому у користування земельної ділянки під літній майданчик та з 1998 року на законних підставах користувалось земельною ділянкою відведеною під спірний об`єкт для розташування та функціонування літнього майданчика, що підтверджується: - Договором № 2250/у від 10.04.1998 року про умови використання земельної ділянки, наданої на умовах оренди; - Договором на право тимчасового користування землею № 2250 від 10.04.1998 року, зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею «27» травня 1998 року; - Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998 року, відповідно до п. 5.2. якого, після закінчення строку дії договору на право тимчасового користування землею договір продовжити або за вимогою виконавчого комітету Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку звільнити земельну ділянку та передати її за належністю у стані, придатному для подальшого використання; - Довідкою Запорізького міського управління земельних ресурсів № 375-0 від 30.01.1999 р. про грошову оцінку 1 м2 землі за її місцерозташуванням та функціональним призначенням.

За інформацією наданою ОСОБА_1 , ТОВ «ЕЛЬТОН» у період користування земельною ділянкою з квітня 1998 по січень 2012 року своєчасно та у повному обсязі сплачувало орендну плату та податок за землю, заборгованості перед міською владою не накопичувало, а тому вимог від виконавчого комітету Запорізької міської ради про звільнення та/або повернення земельної ділянки не отримувало, проблемних питань чи претензій щодо оренди землі у товариства ніколи не виникало, що підтверджується листом ТОВ «ЕЛЬТОН» № 8 від 26.02.1998р. на адресу Орджонікідзевської податкової інспекції м. Запоріжжя про надання розрахунку та сплати податку за землю.

На момент виходу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» та набуття ОСОБА_1 права власності на спірний об`єкт на підставі відповідного правочину, а саме Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р., стаття 377 Цивільного кодексу України (в редакції від 01.01.2012) щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розміщені на ній, містила наступні положення: «До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).»

Стаття 120 Земельного кодексу України (в редакції від 30.12.2011) щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, містила аналогічні положення: «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.»

Таким чином, на момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), стаття 377 Цивільного кодексу України та стаття 120 Земельного кодексу України закріплювали загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на об`єкт, тобто право на земельну ділянку слідувало за об`єктом, який на ній розташований.

Тому, суд вважає, що твердження позивача про те, що спірний об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 з назвою « Літній майданчик (павільйон) », а згодом «Торговий павільйон», розташований на земельній ділянці, яка не надавалась у користування ОСОБА_1 для таких цілей, не відповідає обставинам справи.

Щодо посилань позивача на те, що, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є власниками спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 і в користування ОСОБА_1 . Запорізькою міською радою на момент реєстрації права власності на об`єкт будівництва - літній майданчик (павільйон) у червні 2020 року, в т.ч. і під забудову, не передавалась, а вказана земельна ділянка надана ОСОБА_1 в оренду з порушенням земельного законодавства, в т.ч. надана поза межами конкурсних торгів, збудований відповідачем ОСОБА_1 торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом на належній на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя земельний ділянці, суд зазначає наступне.

Системний аналіз положень статей 376 ЦК України, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає підстави для висновку, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Стаття 876 Цивільного кодексу України щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі статті 331 цього Кодексу щодо обов`язкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно.

В інших випадках відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього.

ОСОБА_1 не будував спірний об`єкт, а провів лише власними силами його реконструкцію.

Як було встановлено, то 02 вересня 1997 року Головним управлінням архітектури та містобудування м. Запоріжжя було складено позитивний Висновок № 2630 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , тобто спірний об`єкт вже багато років розташований у місті Запоріжжі, згідно генплану, на відведеній під нього земельній ділянці, із дозволеним функціональним призначенням.

Згідно Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта у складі цілісного майнового комплексу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком, існуюче», що затверджений розпорядженням міського голови № 228р від 25.09.2009р. та зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009. Будівництво здійснено на підставі рішення МВК № 33/3 від 26.01.2006 за замовленням директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 .. Порушень чи відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб в даному випадку встановлено не було.

Позивачем будь-які позовні вимоги до ТОВ «ЕЛЬТОН» чи його правонаступника з цього приводу не висувалися. В дану справу зазначена юридична особа не залучалася в будь-якому процесуальному статусі.

Таким чином, спірний об`єкт був введений в експлуатацію ще до входу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН».

Позовних вимог про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна будь-якої особи, як ТОВ «ЕЛЬТОН», так і ОСОБА_1 прокурором не висувалося.

Як зазначалось вище, в момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), на думку суду, перехід права користування на земельну ділянку відбувся згідно статті 377 Цивільного кодексу України, статті 120 Земельного кодексу України, а розміщення торгового павільйону на літньому майданчику не відноситься до самочинного будівництва, оскільки є формою господарювання та утримання ОСОБА_1 належного йому майна, відомості про право власності на яке відображені в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як на окремий об`єкт нерухомості, реєстраційний номер 101.

Так, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (к.н. :05:005:0281) площею 0,0078 га по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розмір вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в результаті здійсненної державним реєстратором ОСОБА_3 державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) виникає додаткова необхідність обґрунтування наявності порушень прав та інтересів держави, щодо захисту яких позивач звернувся до суду, оскільки розташування спірного об`єкта у визначеному місці та у встановлених межах згідно генплану м. Запоріжжя було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по АДРЕСА_1 та її цільового призначення змінено не було.

Окремо, суд враховує те, що Запорізька міська рада, неодноразово у відповідь на листи прокурора, зазначала, що не вбачає, за наведених в них обставин, порушення як своїх прав, так і інтересів держави. Вказували на те, що на час розгляду таких звернень немає підстав для подання позовів до суду щодо захисту таких прав або скасування радою своїх же рішень. Тому, твердження прокурора, в обґрунтування підстав щодо його звернення до суду саме як позивача, підлягають критиці.

Щодо визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону».

Як встановлено судом, за результатами розгляду звернення ТОВ «ЕЛЬТОН», виконавчим комітетом Запорізької міської ради було винесено рішення від 26.01.2006 №33/3 «Про прийняття в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 » (далі - Рішення).

Згідно пункту 1 цього Рішення, ТОВ «ЕЛЬТОН» надано дозвіл на підставі наданої узгодженої проектно - виконавчої документації введення в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 .

Після введення в експлуатацію існуючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ «ЕЛЬТОН» необхідно звернутися до Запорізької міської ради про оформлення права користування земельною ділянкою в установленому чинним законодавством України порядку (п.3 Рішення).

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р. та зареєстрованого в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316, кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з літнім майданчиком введено в експлуатацію.

16.03.2021 до Запорізької міської ради міської ради звернувся гр. ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на що рішенням Запорізької міської ради від 11.06.2021 № 102/24 ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку в установленому порядку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону.

Після чого, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 загальною площею 0,0078, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) та надано останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя.

На виконання зазначеного рішення, між Запорізькою міською радою та гр. ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021 строком до 10.09.2040.

Земельна ділянка передавалася разом із торговим павільйоном орендаря, інші об`єкти, що відносяться до нерухомого майна: відсутні (п.п. 4 та 5 Договору).

Окрім того, торговий павільйон розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, що по АДРЕСА_1 було відчужено шляхом укладання договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139, укладеного між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ) (номер запису про право власності 45719712).

Листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 02.04.2021 № 03-08/Ф-0439 було зазначено інформацію щодо відповідності цільового призначення та виду використання земельної ділянки затвердженій містобудівній документації. Відповідно до плану зонування території м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2018 №75, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 , знаходиться в зоні Г-1-І - громадсько-ділова зона загальноміського значення (супутній вид використання). Вид використання земельної ділянки відповідає чинній містобудівній документації та має обмеження містобудівного характеру, які повинні бути враховані при складанні документації з землеустрою.

В подальшому, листом приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. від 16.12.2021 № 984/01-16 було повідомлено Запорізьку міську раду про зміну орендаря по договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 від 01.12.2021№ 00128.

Попри те, жодних додаткових угод до договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021 на сьогодні не укладалося, додаткових рішень міською радою не приймалося, вказаний договір є діючим.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Земельного кодексу України).

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування .

Так, згідно частини 1 вказаної статті, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина 2 статті 123 Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 Земельного кодексу України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пункт 1 частини 12 статті 123 Земельного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (пункт 1 частина 2 статті 134 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 116, частини 1 статті 123 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На виконання зазначених норм законодавства Запорізька міська рада приймаючи оскаржуване рішення від 10.09.2021 № 69/110, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 загальною площею 0,0078, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 та надання останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя, діяла в межах та у спосіб визначених Конституцією та Законами України повноважень.

При цьому, рішенням Запорізької міської ради від 05.11.2014 № 37 затверджено Регламент міської ради по розгляду заяв громадян та юридичних осіб з питань оформлення земельних ділянок у місті Запоріжжі.

Вищезазначений регламент регулює правові та організаційні відносини громадян України та посадових осіб місцевого самоврядування. Встановлює порядок і процедуру розгляду та прийняття рішень по заявам громадян та, зокрема, перелік необхідних документів для розгляду питань оформлення земельних відносин та вимоги до способу засвідчення поданих разом з відповідною заявою (клопотанням) документів.

Вся необхідна документація, яка слугувала для прийняття оскаржуваного рішення була надана міській рада.

Згідно з частин 1, 5 статті 16, частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Суд також зазначає щодо дискреційності повноважень, як такими, що є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Окремо суд зауважує, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, що і стало результатом виконання оскаржуваного рішення: укладення договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128.

При пред`явленні вимоги щодо скасування рішення ради прокурор вважав такий спосіб захисту ефективним, належним та правомірним, оскільки таким чином, на його думку, буде усунуто стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника земельної ділянки та її цільового призначення.

При цьому, за встановлених судом обставин те, що власником земельної ділянки є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради з чітко визначеним її цільовим призначенням, яке не було змінено жодним з орендарів, ніким під сумнів не ставилося та не потребувало ніякого додаткового юридичного визначення.

Порушень вимог статей 116 та 134 Земельного кодексу України в цьому випадку встановлено не було.

Щодо визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

Судом встановлено, що вказаний договір оренди землі відповідає типовій формі затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (із змінами) та рішенню Запорізької міської ради № 29 від 26.06.2013 «Про внесення змін до рішення міської ради від 18.05.2011 № 35 «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжі»».

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Запорізька міська рада є органом, уповноваженим державою захищати інтереси територіальної громади та здійснювати функції, зокрема, забезпечення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998р.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Окрім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2023, 03.12.2021 державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внесено відомості щодо реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради () на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281 площею 0,0078 га (підстава: ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» серія та номер: 5245-VI від 06.09.2012) із зазначенням орендаря вказаної земельної ділянки - ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ) (документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021; реєстрація змін до іншого речового права: договір купівлі-продажу від 16.12.2021 серія та номер 3139; опис змін: відомості про суб`єкта іншого речового права: ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 125, 126 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Доказів самочинного будівництва ОСОБА_1 об`єкту нерухомості судом не здобуто.

При цьому, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 29.05.2023 № 333864827, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: торговий павільйон загальною площею 53.5 кв. м., власником якого на сьогодні являється гр. ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2021 серія та номер 3139, укладений між останньої та гр. ОСОБА_1 .

Згідно пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (пункт 1 частина 2 статті 134 Земельного кодексу України).

Більше того, частина 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України визначає, (в редакції, що була чинною на час затвердження спірного рішення Запорізької міської ради), що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вказана норма тотожна із ст. 377 Цивільного кодексу України, де зазначається наступне: «До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.»

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо торгового павільйону літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 45719712 від 16.12.2021).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сілької ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_3 за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Наведена інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 213618570 від 23.06.2020.

Згодом, в період з 23.06.2020 по 24.09.2020 об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 під час перебування у власності ОСОБА_1 змінив свої характеристики (обставини та правомірність змін наведено вище) внаслідок чого «літній майданчик (павільйон)» став «торговим павільйоном», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 225412364 від 24.09.2020.

16.12.2021 ОСОБА_2 набуто право власності на об`єкт нерухомого майна «торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290841795 від 16.12.2021.

Відповідно до абзацу 5 частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень.

Тобто, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 у законний спосіб 16.12.2021 придбала та набула право власності на об`єкт нерухомого майна «торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що дозволяє їй вчиняти дії спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на належне їй нерухоме майно.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (стаття 41 Конституції України).

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем і має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Окрім того, на переконання суду, ОСОБА_2 є добросовісним користувачем земельної ділянки :05:005:0281, площею 0,0078 га, на якій знаходиться спірне майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290846028 від 16.12.2021, своєчасно та в повному розмірі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

ОСОБА_2 зареєстроване Повідомлення про початок виконання будівельних робіт ІУ54 від 15.02.2022 на належному їй об`єкті нерухомого майна.

Тому, станом на час проведення огляду земельної ділянки, який зафіксовано у протоколі від 25.11.2022 в межах кримінального провадження № 10000186 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 362 КК України, й було зафіксовано наявність проведення певних будівельних робіт.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Так, у вказаній статті зазначено, що підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно підпункту б) пункту 3) частини 3 вказаної статті, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань цивільного судочинства.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завдання цивільного судочинства полягає в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше буде порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, ОСОБА_2 забезпечено виконання будівельних робіт на належному їй об`єкті з дотриманням встановлених вимог законодавства, що підтверджується: - Витягом з Реєстру будівельної діяльності PD01:5336-8440-0973-5929 від 14.02.2022; - Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування будівництва, реєстраційний номер 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 з додатками, в т.ч.; - Наказом Департаменту архітектури та містобудування № 31р від 26.01.2022 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин»,

Щодо зобов`язання ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 23.06.2020 зареєстрував за собою право власності на об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик (павільйон)», реєстраційний номер 101. При цьому Літній майданчик по суті є замощенням, літ. І, яке неможливо відокремити без його руйнування та/або без зміни цільового призначення.

Павільйон на літньому майданчику ОСОБА_1 не зводив, а отримав від ТОВ «ЕЛЬТОН» «таким як є» при розрахунку з ним станом на12.01.2012, після прийняття 24.10.2011 рішення про його вихід зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» (протокол 1/2011).

Право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на літній майданчик підтверджується актом введення в експлуатацію цілісного майнового комплексу «Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з літнім майданчиком, існуюче» від 25.09.2009. Оскільки на той час державній реєстрації підлягали лише будівлі та приміщення, то об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик», який є замощенням, літ. І, не підлягав державній реєстрації права власності на нього, але від того не перестав бути нерухомим майном.

На момент відчуження спірного об`єкту від ТОВ «ЕЛЬТОН» на користь ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН») розташування об`єкту «літнього майданчику» було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22.05.1996 № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по АДРЕСА_1 .

Як зазначалося, на момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), стаття 377 ЦК України та стаття 120 ЗК України закріплювали загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на об`єкт, тобто право на земельну ділянку слідувало за об`єктом, який на ній розташований.

Згодом ОСОБА_1 11.09.20020 провів реконструкцію об`єкта «літній майданчик (павільйон)», реєстраційний номер 101 встановивши у Павільйоні опалення, чим фактично змінив функціональне призначення об`єкту з сезонного (літнього) використання на використання впродовж цілого року (незалежно від пори року).

Також, під час реконструкції 11.09.20020 приведено у відповідність адресу об`єкта (АДРЕСА_1) та присвоєно нову назву споруді « Торговий павільйон » із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків.

За результатом реконструкції, об`єкт нерухомого майна літній майданчик, з замощенням літ. І, як був так і залишився, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно «Торговий павільйон» про реєстрацію права власності 225412364 від 24.09.2020р. за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101) та документами поданими заявником для відповідної державної реєстрації права власності.

Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень. (абзац 5 частини 5 статті 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (к.н. :05:005:0281) площею 0,0078 га по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розміру вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2021 ОСОБА_2 набуто право власності на об`єкт нерухомого майна «Торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290841795 від 16.12.2021. При цьому, ОСОБА_2 також є добросовісним користувачем земельної ділянки :05:005:0281, площею 0,0078 га на якій знаходиться спірне майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290846028 від 16.12.2021р., своєчасно та в повному розмірі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

На теперішній час ОСОБА_2 забезпечено виконання будівельних робіт на належному їй об`єкті з дотриманням встановлених вимог законодавства, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності PD01:5336-8440-0973-5929 від 14.02.2022; Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування будівництва, реєстраційний номер 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 з додатками, в т.ч. Наказом Департаменту архітектури та містобудування № 31р від 26.01.2022 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин», а тому, суд вважає твердження позивача про самочинну забудову земельної ділянки :05:005:0281 є безпідставним.

Зважаючи на переконання позивача, що спірна земельна ділянка к.н. :05:005:0281 відповідно до частин 1, 2 статті 134 Земельного кодексу України має бути передана в користування на конкурентних засадах (земельних торгах), то скасування державної реєстрації ланцюга договорів, інших правочинів щодо майна на ній розташованих і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав (інтересів) держави, про захист яких звернувся позивач.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження №12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших.

Суд може встановити спосіб захисту, не передбачений ні договором, ні законом, якщо він ефективний. Але суд не може зробити це з власної ініціативи - лише якщо попросить позивач. Це відповідає принципу диспозитивності, передбаченого статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Для того щоб визначити, чи запропонований спосіб захисту є ефективним, треба керуватися принципом: одне право - один спір, один позов. Тобто ефективним є той спосіб захисту, який повністю відновлює порушене право, і позивачеві не потрібно буде ініціювати додаткових спорів.

Вказане слід враховувати для визначення, коли ефективним способом захисту буде подання віндикаційного позову, а коли - реституція.

Судом встановлено, що земельна ділянка належить Запорізькій міській раді та надана була у користування з її волі, не вибувала з її власності поза волею власника. Тому застосовуються статті 387, 388 ЦК України, й належним способом захисту буде віндикаційний позов (витребування майна від добросовісного набувача).

При цьому, для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

В разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Якщо визнається ефективним способом захисту - віндикація, то необхідно не зобов`язувати відповідача повернути чи передати у власність позивача земельну ділянку, а саме витребувати її у власність позивача. Але в даній справі земельна ділянка не вибувала з власності територіального громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, яка до того ж з власної волі її передала в оренду.

Віндикаційний позов застосовується для витребування речі законним власником від її фактичного, але незаконного володільця, а негаторний - для усунення порушень права власності, які перешкоджають використанню майна її законним власником, але не позбавляють його володіння цим майном.

При цьому віндикацію (статті 387-388 ЦК України) необхідно відмежовувати від повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України).

Прокурор посилаючись на статті 203, 215 та частину 1 статті 216 Цивільного кодексу України вважав, що є підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 і як наслідок повернення земельної ділянки.

При цьому, в позові прокурор при заявлені вимог про зобов`язання фактичного користувача земельною ділянкою - ОСОБА_2 повернути власнику, а саме територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради спірну земельну ділянку, не посилається на жодну з перелічених законодавчовизначених підстав для такого повернення. Питання про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, якщо наразі такі має власник землі, перед судом не порушує. При цьому представницький орган власника землі прокурором зазначений відповідачем у даній справі та до нього висунуті вимоги щодо скасування рішення і визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає, що кожна з зазначених вище встановлених обставин як окремо, так і в своїй сукупності, свідчать про обрання прокурором неналежного способу захисту та безпідставність представлення ним інтересів держави в даній справі, що як наслідок тягне за собою відмову в задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача-2 адвокатом Сандак І.А. у відзиві на позов та в запереченнях на відповідь на відзив порушувалося питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу відповідачу ОСОБА_2 в розмірі, який визначений в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а саме 15 000 грн. (складання апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову - 5000 грн, складання відзиву - 4000 грн., участь в одному судовому засіданні - 6000 грн.) (а.с.76, т.2).

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені висновки наведені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 757/20995/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 820/479/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 серпня 2022 року у справі № 711/1783/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2023 року у справі № 824/145/22 та інших.

Матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1129757, відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги № 21/06/23 від 21.06.2023 уповноважила на представлення її інтересів в Орджонікідзевському районному суді міста Запоріжжя адвоката Сандак І.А. (а.с.77,т.2).

На підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., окрім зазначеного ордеру, інших документів стороною позивача не надано.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що в судових засідання приймав участь інший представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Галіченко Б.В. відповідно до ордеру серії АР № 1137102 на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 04.10.2023, який з клопотання про відшкодування судових витрат не звертався, будь-яких доказів на їх підтвердження суду не надавав.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин суд позбавлений можливості вирішити належним чином питання щодо стягнення з позивача витрат на правничу (правову) допомогу і тому вважає їх не доведеними.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 12, 13, 76-82, 141, 211, 247, 263-265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання договору купівлі-продажу та договору оренди землі недійсними, визнання незаконним та скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки - залишити без задоволення.

Повний текст рішення складено 15.02.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько