_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/558/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить суд визнати право власності на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; та на земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № :02:001:0436.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд про визнання автомобіля марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року спільною сумісною власністю подружжя, та стягнення з ОСОБА_1 вартості автомобіля в сумі 174 330.00 грн. Представник позивача за первісним позовом посилається на те, що ОСОБА_1 з 15 серпня 1998 року перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб був зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 15.08.1998 року, актовий запис №653.

22 жовтня 2007 року подружжям в інтересах сім`ї було придбано нерухоме майно -квартира АДРЕСА_3 на підставі нотаріально засвідченого Договору купівлі-продажу, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6839. При цьому право власності на квартиру було зареєстровано на ОСОБА_2 .

Також в період шлюбу в 2015 році подружжям було придбано земельну ділянку загальною площею 0,0614 га, кадастровий номер :02:001:0436, що розташована за адресою- АДРЕСА_2 .

Право власності на дану земельну ділянку також було зареєстровано на ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси 19 вересня 2019 року шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою, був розірваний.

На даний час відповідачка особисто користується земельною ділянкою, зняла з реєстрації позивача, який був зареєстрований в спірній квартирі, та не погоджується на виділ частки позивача зі спільної майна подружжя.

Представник позивача за первісним позовом підтримує позовні вимоги, зустрічний позов не визнає.

Представник позивача за зустрічним позовом зазначив, що сторони перебували у шлюбі з 1998 року, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 19.09.2019 року шлюб між сторонами розірваний, вказане рішення набуло законної сили 22.10.2019 року.

Фактично через місяць після офіційного розірвання шлюбу, а саме 28.11.2019 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу автомобіля марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року з салону за ціною 348660,00 грн.

Позивач за зустрічним позовом наполягає на тому, що вказаний автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя, які складались з накопичень за період шлюбу та якими відповідач розпорядився на власний розсуд. Відповідно вказаний автомобіль є спільним майном подружжя та підлягає поділу сторонами.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 15 серпня 1998 року, шлюб зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актив цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №653.

19.09.2019 р. рішенням Київського районного суду м.Одеси шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

17.04.2015 р зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0,0614 га, кадастровий номер :02:001:0436, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку оформлено на ОСОБА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2007р. придбана квартира АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_2 .

28.11.2019 р згідно договору купівлі-продажу 307 ОСОБА_1 купив автомобіль марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року за ціною 348660,00 грн.

Ст. 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК Україна.

Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17 та в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року в справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року в справі № 404/1515/16-ц.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з представлених суду доказів, квартира АДРЕСА_3 , придбана за час шлюбу, і є спільною сумісною власністю подружжя.

У свою чергу, автомобіль марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року. Придбаний позивачем за первісним позовом після розірвання шлюбу і не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя.

Доказів того, що даний ТЗ було набуто у власність ОСОБА_1 за спільні кошти подружжя, до суду не надано.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

на земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № :02:001:0436.

У задоволенні зустрічного позову про визнання автомобіля марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року спільною сумісною власністю подружжя, стягнення з ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вартості автомобіля в сумі 174 330.00 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 11.03.2024 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.