Провадження № 2/204/116/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
7 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря Корягіної Р.Р.
позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )про встановлення факту батьківства-
Позивач, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона в період з 1999 до літа 2009 підтримувала близькі стосунки з ОСОБА_5 . Від даних відносин у неї народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини ОСОБА_5 визнавав себе батьком дівчинки, проводив з нею свій вільний час, разом з дитиною та позивачем виїжджав у відпустки, відвідував разом батьків позивача, інших родичів. Факт народження доньки позивача було зареєстровано за заявою матері на підставі статті 135 СК України. Позивач вказує, що ОСОБА_5 звертався за проведенням генетичної експертизи про встановлення свого батьківства щодо ОСОБА_3 . Донька позивача вважала ОСОБА_5 своїм батьком та у спілкуванні зверталась до нього як «тато». ОСОБА_5 залишив заповіт, яким заповідав ОСОБА_3 квартиру. До суду позивач звертається з позовною заявою про встановлення факту батьківства до ОСОБА_4 , який є сином померлого ОСОБА_5 , оскільки встановлення факту батьківства тягне за собою можливий спір про право з відповідачем. У приватного нотаріуса Журавльової Г.С. відкрито спадкову справу за його заявою. В рамках цієї спадкової справи доньці позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Встановлення факту батьківства необхідно позивачу для правильного оформлення спадщини її донькою після померлого ОСОБА_5 як спадкоємиці, що є членом сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення. У зв`язку з цим позивач звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 09.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.33).
27.07.2023 на запит суду з КЗ "Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР було надано висновок фахівця №140 від 29.07.2011 (а.с.59)
Ухвалою суду від 13.07.2023 витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55). На виконання ухвали служу витребувані судом документи надійшли 18.08.2023 (а.с.77-102)
Ухвалою суду від 30.10.2023 витребувано у Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області інформацію про заміну паспорта громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та видачу йому паспорту НОМЕР_1 , який видано 1215 19.06.2018, замість паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ,: причини та підставі заміни паспорту та видачі виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 03.02.1998 (втрата, пошкодження, виправлення помилок в написанні по-батькові, інше). Витребувані документи надійшли до суду 03.01.2024 (а.с115).
Ухвалою суду від 06.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.108).
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила суд встановити факт того, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, які повернулися поштовою кореспонденцією із відмітками: «адресат відсутній за даною адресою» (а.с. 58),а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.72,111,117). В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є двоюрідною сестрою позивача пояснила, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_7 . Вони спілкувалися часто зустрічалися родинами на святах, останній часто забирав дитину та провадив з нею вільний час. Крім того, свідок додала, що у 2021 році їй зателефонував ОСОБА_8 та сказав, щоб вона переробила заповіт, оскільки у ньому було допущено помилку у написанні дати народження дитини ОСОБА_9 , на підставі чого було виготовлено новий заповіт. За життя він часто спілкувався з дівчинкою, робив їй подарунки, допомагав матеріально, дівчинка називала ОСОБА_5 татом, а він її донькою. Крім того, судом були оглянуті фото весілля ОСОБА_10 , який є братом позивача (а.с.24-25) на яких був присутній також ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_11 , яка також є сестрою позивача була допитана в судовому засідання та пояснила, що позивачка з ОСОБА_5 перебували у стосунках та у них народилася у 2006 році донька ОСОБА_12 . Вони раніше спілкувалися та зустрічалися на святах. За життя, ОСОБА_5 разом із позивачкою та донькою часто їздили до батьків позивача в ОСОБА_13 , де проводили вільний час, це також відбувалося у їх присутності. ОСОБА_14 піклувався про доньку, дарував подарунки . Крім того, в присутності свідка судом були оглянуті фото № 9 та №10, на яких остання впізнала ОСОБА_5 (а.с.28-29), які вказують на відносини між позивачкою та померлим.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
У відповідності до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідні висновки викладено й у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 682/1303/19.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 26.07.2006. Батьком записаний ОСОБА_15 (а.с.6)
На підставі заяви ОСОБА_5 від 15.07.2011, судово-медичний експерт ОСОБА_16 провела молекулярно-генетичне дослідження з встановлення батьківства та згідно висновку №140 від 29.07.2011 ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» встановлено, що ОСОБА_5 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірносте не менше 99,98% (а.с.60-65).
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Чечелівським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.В. №1-165 від 12.04.2021, ОСОБА_5 заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_3 (а.с.12).
Із матеріалів справи вбачається, що 14.09.2021відповідач ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька, на підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавльовою Г.С. був виданий Витяг про реєстрацію та заведено спадкову справу №69/2021 (а.с.73-74, 76).
В свою чергу ОСОБА_3 18.01.2022 також завернулася до нотаріусаіз заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , на підставі чого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавльовою Г.С. було видано відповідне свідоцтво, яке зареєстроване в реєстрі за №484 від 30.08.2022 (а.с.13).
Судом також було встановлено, що із наданих матеріалів справи вбачається розбіжності у написанні по батькові померлого ОСОБА_5 , як у свідоцтві про смерть так і у спадковій справі, по-батькові різним правописом « ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 », тому виникла необхідність з`ясування вказаних питань.
З листів Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 03.01.2024 та 06.02.2024 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був документований паспортом громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_1 , виданий 19.06.2018, орган видачі 1215 (Чечелівський відділ у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській обласні через обміном в зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеної до паспорта, а саме, уточнення написання по-батькові з « ОСОБА_17 » па « ОСОБА_20 » на підставі паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_2 виданого 03.02.1998 Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області та свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 з нотаріально засвідченим перекладам на українську мову (а.с.118-122).
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ч. 2 ст. 128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
У своїй заяві та під час судового розгляду заявниця вказувала, що із ОСОБА_5 до його смерті підтримували стосунки, разом виховували доньку, що знайшло своє підтвердження у письмових матеріалах, досліджених у судовому засіданні, зокрема, матеріали справи містять роздруковані фото, які вказують на відносини між позивачкою та померлим, які також підтвердили допитані свідки під час судового розгляду.
Крім того, батьківство ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 , також підтверджується висновком експерта № 140 молекулярно-генетичної експертизи від 29.07.2011, відповідно до якого вірогідність того, що ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,98% (а.с. 60-65).
Відповідно до змісту ч.1ст.121 СК Україниправа та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу.
Згідно п.3 ч.2ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно дост.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
У відповідності до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п.7Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55 СК Українипро батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставіст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Отже з урахуванням того, що досліджені під час судового розгляду докази дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , а для позивачки встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки дозволяє захистити особисті і майнові права дитини, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 130, 135 СК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 89, 293,315 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства- задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 ,(адреса місця проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач ОСОБА_4 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ). Повний текст рішення складено 19.02.2024.

Суддя С.В. Чудопалова