П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Київ

Справа №373/87/23

Провадження № 22-ц/824/5804/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 28 лютого 2024 року

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради Київської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2023 року представник позивача адвокат Гора Р.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною. З урахуванням зменшених позовних вимог просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вільній участі й вихованні її онучки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити наступний графік спілкування позивача з онучкою ОСОБА_3 :

- спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

- кожну першу та третю суботу або неділю з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання бабусі без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але не менше ніж за один день до спілкування.

В обґрунтування позову вказував, що позивачка є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в шлюбі від її сина з відповідачкою. Шлюб між сином, ОСОБА_4 , та відповідачкою, ОСОБА_5 , був розірваний 14.07.2014. На даний час у відповідачки склалося вороже ставлення до колишнього чоловіка, і, як наслідок, до його близьких, включаючи позивачку. Стверджує, що після відмови судом у позбавленні батьківських прав ОСОБА_6 щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ізолювала дитину від батька та його рідних, всіляко перешкоджає спілкуванню з нею. Натомість, позивач, як бабуся, має бажання брати активну участь у вихованні та спілкуванні з онукою, а тому просить захистити її права та визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визначення порядку спілкування з онучкою та прийняття участі у її вихованні.

Ухвалою судді від 20.02.2023 року відкрито провадження у справі, та постановлено розгляд справи проводити за загальними правилами позовного провадження.

21.03.2023 від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила обставини, викладені в позовній заяві щодо перешкоджання у спілкуванні з бабусею по батьковій лінії доньки. Відзначила, що ніколи не виступала проти зустрічей позивачки з донькою та ніколи не відмовляла у спілкуванні, навпаки, вона всіляко заохочувала такі зустрічі та будь-яке спілкування між ними, і особисто сама неодноразово просила ОСОБА_7 допомогти у побутових питаннях з донькою, як то забрати зі школи, провести декілька годин на вихідних, займатись англійською. Разом з тим, позивачка останнім часом, на такі прохання завжди відповідала відмовою у зв`язку із нестачею вільного часу. Водночас, зазначила, що на підтвердження обставин перешкоджання у спілкуванні з онукою, позивач не надала жодного належного доказу. З урахуванням наведених обставин просила у позові відмовити.

Ухвалою суду від 29.03.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Переяславської міської ради.

18.04.2023 до суду від представника позивача - адвоката Гори Р.М. надійшла відповідь на відзив. Представник зазначив, що оскільки згоди від відповідачки на мирне врегулювання спору немає, позовні вимоги слід вважати обґрунтованими.

Рішенням Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради, орган опіки і піклування - виконавчий комітет Переяславської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитино, задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання їй можливості:

- спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дитини у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

- бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну першу та третю суботу або неділю з 15:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання бабусі без присутності матері дитини або у будь-який інший час за попередньою домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не менше, ніж за один день до спілкування.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаруг представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гора Р.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, постановленим з урахуванням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат Романенко Г.П., представник третьої особи Службиу справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переялсавської міської ради Київської області Брисюк Л.М., підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гора Р.М. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Встановлено, що згідно з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.08.2021 відповідач з 26.11.2011 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

14.07.2014 заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Жешув Польща, що підтверджується повним витягом із свідоцтва про народження, зареєстрованим відділом реєстрації громадянського стану у Жешові за № 6010/2012 від 09.10.2012 та документом про завірений переклад з польської мови, присяжним перекладачем української мови К.Літвін, м. Жешув, 17.01.2013, реєстр № 120/13.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , що видане 06.09.1984 Переяслав-Хмельницьким міськвідділом ЗАГС Київської області, складено актовий запис №351 про народження ОСОБА_6 . Батьком записано ОСОБА_10 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_3 .

В заяві ОСОБА_7 від 09.01.2023, адресованій ОСОБА_2 , ОСОБА_7 висловила прохання щодо забезпечення можливості спілкування з онучкою ОСОБА_3 .

Листом ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 16.02.2022 запропоновано вирішити питання щодо зустрічей та спілкування з онукою ОСОБА_3 під час особистої зустрічі.

Органом опіки і піклування - виконкомом Переяславської міської ради від 26.04.2023 у своєму висновку по суті спору за №155-09 запропоновано погодити наступний графік спілкування онуки ОСОБА_3 з бабою ОСОБА_1 : - спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку щодня у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; - першу та третю суботу або неділю місяця з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання бабусі без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між мамою і бабусею, але не менше ніж за один день до спілкування.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 20221 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, правильно виходив із того, що баба має законне право на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні.

При цьому суд першої інстанції вірно виходив з того, що при розгляді позовних вимог про визначення порядку участі баби у вихованні дитини та часу і способів їх спілкування є обов`язковим наявність письмового висновку органів опіки та піклування. Отримавши висновок органу опіки та піклування - виконкому Переяславської міської ради від 26.04.2023 рок ущодо вирішення спору про усунення перешкод бабі у спілкуванні з онукою - ОСОБА_3 , суд першої інстанції, врахувавши вік дитини, особливості її розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, факт проживання позивача з онукою в одному місті, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, визначив графік спілкування онуки з бабою, з яким колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Водночас колегія суддів зауважує, що наявність неприязних відносин між відповідачкою та позивачкою не є підставою для обмеження прав останньої на спілкування з онукою.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач має негативний вплив на онуку, а присутність відповідачки під час зустрічей позивача з дитиною у подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на неприязні стосунки сторін у справі.

Також матеріали справи не містять доказів того, що окреме спілкування позивача з дитиною без матері може негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат у зв?язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до статті 141 ЦПК України Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна