Справа № 676/9/24
Номер провадження 2-о/676/51/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Гули Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 674/9/24 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області,про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

02.01.2024 року представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізна,Кам`янець-Подільського району,Хмельницької області, на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Ухвалою суду від 04.01.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, про що повідомлено учасників справи.

30.01.2024 року представник заінтересованої особи УДМС у Хмельницькій області Ткачук М.О., яка представляє інтереси на підставі довіреності у порядку передоручення від 19.04.2023 року, через електронний суд подали відзив на позовну заяву, та просять суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

30.01.2024 року ухвалою суду призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження.

Заява обґрунтована тим що, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є уродженцем с. Рогізна, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області. Його батьки: мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 , за національністю були Українцями. З моменту народження він постійно проживав на території України, документований 25.05.1985 року Кам`янець-Подільським РВВС Хмельницької області паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , натомість не був документований паспортом громадянина України, а тому на теперішній час не має документів, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство України. Станом на 1991 рік проживав зі своєю сім`єю у с. Рогізна, Кам`янець-Подільського району ,Хмельницької області. З огляду на викладене, заявник вирішив звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом, на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України.

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , який представляє інтереси на підставі ордера серії АО № 1108320 від 02.01.2024 року, через електронний суд надіслав суду клопотання про долучення доказів до справи, які підтверджують факт проживання ОСОБА_2 на території України станом на 1991 рік, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. А саме: надано копії свідоцтв про смерть батьків ОСОБА_2 , а саме батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3 . Крім того, з метою підтвердження факту проживання ОСОБА_2 в зазначений період на території України було спрямовано адвокатські запити до КУ «Трудовий архів» Віньковецької селищної ради та архівного відділу Хмельницької РДА і з отриманих відповідей підтверджується факт трудової діяльності,отримання заробітної плати, а відтак і проживання ОСОБА_2 на території України станом на 1993-1994 роки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що знайома з ОСОБА_2 , навчалися у Рогізнянській середній школі з 1975 року по 1985 рік, після закінчення ОСОБА_6 навчався десь Рибінституті. Станом на день смерті батьків в 1993 році ОСОБА_2 постійно проживав на території України і виїхав за межі держави після того як трагічно загинули батьки,і він продав їх будинок в 1994-1995 році.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що знайомий із ОСОБА_2 з дитинства, з 1975 року, оскільки навчалися в одній школі та дружили.Добре знав його батьків, після того як вони трагічно загинули, ОСОБА_2 похоронив батьків,продав будинок в селі,а потім приїжджав на їх могили на свята.

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , який представляє інтереси на підставі ордера серії АО № 1108320 від 02.01.2024 року, в судовому засіданні підтримує заявлені вимоги, просить суд встановити факт постійного проживання на території України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізна, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, Україна, станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Представник заінтересованої особи ДМСУ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, ОСОБА_8 , яка діє за наказом № 116 о/с від 24.09.2018 року, перебуває на посаді головного спеціаліста сектору юридичного забезпечення УДМС України в Хмельницькій області, в судовому засіданні пояснила, що заявник не звертався до УДМС у Хмельницькій області та його територіальних підрозділів з заявою встановленого зразка для отримання паспорта громадянина України вперше, у зв`язку з чим не була проведена процедура встановлення особи заявника, проведена перевірка набуття, прийняття чи встановлення належності до громадянства України, а також заявник не надав до УДМС у Хмельницькій області та його територіальних підрозділів жодних документів, зазначених у Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень №215.

ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації та вважається таким, що визначився з громадянством і отримав паспорт громадянина Російської Федерації. Таким чином, заявник набув статусу іноземця відносно законодавства України.

Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Рогізна, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 липня 1968 року.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_2 ,мати- ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 за національністю є Українці.

Мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 , померли ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтв про їх смерть.

Згідно довідки № 795 від 14.12.2023 року, виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області , встановлено, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_1 , з дня народження ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1995 рік, згідно із записів в погосподарських книгах за 1968-1995 роки.

Відповідно до копії з погосподарської книги за 1975 рік по 1985 рік ОСОБА_2 навчався у Рогізнянській середній школі, з 1986 року по 1993 рік навчався у Рибінституті. У 1995 році вибув у м. Калінінград, що підтверджується копією з погосподарської книги особовий рахунок № НОМЕР_4 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №7 від 07 вересня 2023 року, 04 березня 1994 року Виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , номер актового запису 3. Відомості про чоловіка: ОСОБА_2 , громадянство: Україна, національність: українець. Відомості про розірвання шлюбу: Балтійським районним відділом ЗАГС Калінінградської області Російської федерації 26 березня 2002 року, номер актового запису про розірвання шлюбу: 228.

Відтак стає очевидним, що Україну ОСОБА_2 покинув після 10 квітня 1993 року, тим самими підтверджується факт перебування ОСОБА_2 на території України станом на 1991 рік, в тому числі 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Крім того, з метою підтвердження факту проживання ОСОБА_2 в зазначений період на території України було спрямовано адвокатські запити до КУ «Трудовий архів» Віньковецької селищної ради та архівного відділу Хмельницької РДА і з отриманих відповідей підтверджується факт трудової діяльності, отримання заробітної плати, а відтак і проживання ОСОБА_2 на території України станом на 1993-1994 роки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення Незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1статті 3 цього Закону.

Згідно з п. 1, п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення Незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2статті 3 Закону України "Про громадянство України").

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення Незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ "Про громадянство України"(13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Відповідно до п.п. "а" п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт "в" пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За наведених вище обставин, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

05 квітня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду своєю постановою у справі № 523/14707/19 зазначив, що посилання в касаційній скарзі на недотримання заявником порядку досудового врегулювання спору (звернення з відповідною заявою до органів ДМС України) також не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Тобто обрання певного способу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Отже, відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України, від 27 березня 2001 року № 215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України», рішення про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом, на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року разом з іншими документами є підставою для отримання ОСОБА_2 громадянства України.

З огляду на наведене, суд вважає, що заявником були надані суду належні та допустимі докази його постійного та безперервного проживання на території України до, та на момент проголошення Незалежності України, тобто станом на 24.08.1991року.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у повному обсязі, шляхом встановлення юридичного факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, дата 24.08.1991 пов`язана із датою проголошення Незалежності України та надає право особам, які проживали на цей період на території України, отримання громадянства України, а встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 заявнику необхідно для отримання також паспорта громадянина України нового зразка (ID-картки).

Керуючись ст.ст. 268,293,315, ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізна,Кам`янець-Подільського району,Хмельницької області,Україна, РНОКПП НОМЕР_5 , станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 березня 2024 року.

Суддя Шевцова Л.М.