УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді - Муратової С.О.,

за участю секретаря - Драгана О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), подану його представником адвокатом Биховим Романом Олеговичем (адреса: 61045, м. Харків, вул. Тобольська, 29) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Юлія Володимирівна (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, оф. 2), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання договору дарування недійсним, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова 09.12.2020 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки і нежитлової будівлі від 08.02.2018, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучніковою Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за №1901.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Ю.В., ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним залишено без розгляду (а.с. 87-88).

Постановою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 08.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2022 скасовано; справу 953/20375/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Ю.В., ОСОБА_3 повернуто до Київського районного суду м. Харкова для продовження розгляду (а.с. 168-171).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2023 вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Муратовій С.О. (а.с. 174).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, із призначенням в підготовче судове засідання (а.с. 175).

09.08.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Головань Т.Г., в якому просила застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Ю.В., ОСОБА_3 про визнання договору недійсним (а.с. 198-199).

24.11.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Головань Т.Г., в якому просила позовну заяву про визнання договору дарування недійсним залишити без розгляду (а.с. 215-217).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 227).

В судові засідання, призначені на 06.07.2023, 09.08.2023, 02.10.2023, 01.11.2023, 23.11.2023, 15.01.2024, 02.02.2024, 20.03.2024 позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань від позивача до суду не надходило.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Головань Т.Г. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Ю.В. не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань від третьої особи до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, особи, учасники судового процесу та їхні представники, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За вимогами ч. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, виходячи з положень ст.ст. 223, 257 ЦПК України, позовна заява залишається судом без розгляду у разі сукупності певних умов, а саме: належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з`явився у судове засідання; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При наявності сукупності зазначених умов, причини повторної неявки у судове засідання позивача, який належним чином був повідомлений про місце і час слухання справи, правового значення не мають.

Поважність причини неявки позивача враховується при першій неявці.

Зважаючи на вказані норми закону та їх роз`яснення слід вважати, що суд при першій неявці позивача позбавлений можливості розгляду справи за відсутності позивача (його представника) у судовому засіданні у випадку належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду та за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності, натомість в змозі відкласти розгляд справи. При повторній же неявці позивача (його представника) у випадку належного повідомлення про час та місце судового розгляду та за відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, суд позбавлений можливості розгляду справи, відкладення розгляду, незважаючи на причини неявки та зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Тобто, позовна заява при повторній неявці в судове засідання належним чином повідомленого позивача залишається без розгляду незалежно від причин його неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Слід відзначити, що позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивача в п`ятий раз поспіль про судове засідання, його неявка у таке, відсутність у справі заяви про розгляд справи за відсутності позивача, у відповідності до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позбавляє суд можливості для проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити позовну заяву без розгляду.

Наслідки, передбачені ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Такий наслідок неявки позивача є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 275 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21.09.2020, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд приходить до висновку, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як вона не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом.

Як зазначено в ст. 10 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішеннях «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому Суд вказав, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості в розгляді їхньої справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в восьмий раз не з`явився до суду, чим зловживає процесуальними правами та затягує розгляд справи, а тому суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 223, 257 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), подану його представником адвокатом Биховим Романом Олеговичем (адреса: 61045, м. Харків, вул. Тобольська, 29) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Юлія Володимирівна (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, оф. 2), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання договору дарування недійсним залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Суддя С.О. Муратова