ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2171/24 Справа № 187/1090/23 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до судуз апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 187/2120/23 у якій судом встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, та які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цій справі, але мають значення для правильного вирішення спору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно до п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

За змістом вказаної норми зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи та рішення по іншій справі може вплинути на цивільні права та обов`язки позивача при розгляді даної справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що розгляд позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, не можливий до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до Петриківської державної нотаріальної контори, третьої особи; Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини.

За правилами частини другої статті 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У випадку доведеності позовних вимог по справі ОСОБА_3 , предметом спору можуть бути порушені права та інтереси спадкоємців на частку майна.

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції, проаналізувавши предмети спорів у справах, згідно поданих доказів, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у цій справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив засади розумності строків розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки статтею 251 ЦПК України чітко визначений перелік випадків, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а у ст. 253 цього кодексу визначені строки, на які зупиняється провадження у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: