ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/8/24 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,
за участі секретаря - Іванюти О.М.,
представника відповідача - адвоката Чапаєвої Г.М.,
представника позивача - адвоката Свірського Т.В.,
У провадженні Тернопільського апеляційного суду перебувала цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат ЧАПАЄВА Ганна Миколаївна та ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат СВІРСЬКИЙ Тарас Володимирович - залишено без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року залишено без змін.

02 січня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Свірський Т.В. звернувся до Тернопільського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача 22000 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в Тернопільському апеляційному суді.

Вказує, що відповідачу було надано ряд адвокатських послуг, на підтвердження чого долучив додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 18 вересня 2023 року, а також детальний опис наданих адвокатом послуг на загальну суму 32000 грн.

05 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чапаєва Г.М. подала до Тернопільського апеляційного суду через заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу, зазначені в заяві представника, є неспівмірними із наданим обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим часом на надання таких послуг. З урахуванням того, що адвокатом Свірським Т.В. відзиви на апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чапаєвої Г.М. подано поза межами визначених строків, участь у двох судових засіданнях, вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у заявлено розмірі. Натомість обґрунтованим є розмір в сумі 1000 грн., яка становить вартість участі в одному судовому засіданні. Саме така сума буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаній адвокатом роботи.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення у даній справі, стягнувши з позивача 22000 грн. витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, заслухавши доводи сторін, судова колегія вважає, заява підлягає до часткового задоволення.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч.ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у томі числі, але, не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції представляв адвокат Свірський Т.В. на підставі договору про надання правової допомоги №2 від 20 лютого 2019 року, укладеного між адвокатом Свірським Т.В. та ОСОБА_1

Згідно умов вказаного договору адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надавати клієнту правничу (правову) допомогу.

Згідно з додатковою угодою до договору про надання правової допомоги №2 від 20 лютого 2019 року, вартість послуг адвоката (гонорар у фіксованому розмірі) становить 25000 грн.

Згідно з долученим до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу детальним описом наданих адвокатом послуг, загальна вартість адвокатських послуг становить 32000 грн. Найменування послуг (виконаних робіт):

підготовка та складення апеляційної скарги - 10000 грн.;

підготовка та складення відзиву на апеляційну скаргу (стосовно оскарження основного рішення суду) - 10000 грн.;

підготовка та складення відзиву на апеляційну скаргу (стосовно оскарження додаткового рішення суду) - 10000 грн.;

участь в 2-х судових засіданнях в суді першої інстанції - 2000 грн.

Дослідивши надані адвокатом Свірським Т.В. докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення представника позивача щодо неспівмірності заявленої відповідачем до стягнення суми витрат із наданим обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, беручи до уваги складність справи та обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., оскільки саме така сума, на думку колегії суддів, буде відповідати критерію розумності, справедливості та виконаній адвокатом роботи.

Також слід зазначити, що час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, очікування судового засідання та безпосередня участь є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Свірський Т.В., була залишена без задоволення, а по суті справи останнім було подано два відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_2 , а також взято участь у двох судових засіданнях в апеляційному суді (14 та 27 грудня 2023 року), одне з яких тривало 5 хвилин та було відкладено

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку вирішується питання щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, в той час, як адвокат Свірський Т.В. у своєму детальному описі наданих адвокатом послуг просить стягнути 2000 грн. за участь в судових засіданнях в суді першої інстанції, що є безпідставним.

Що стосується доводів адвоката Чапаєвої Г.М. щодо подання адвокатом Свірським Т.В. відзивів на апеляційні скарги поза межами 15-ти денного строку, визначеного в ухвалах про відкриття апеляційних проваджень та передбаченого ст.360 КПК України, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання стороною позивача ухвал про відкриття апеляційних проваджень у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката СВІРСЬКОГО Тараса Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним в суді апеляційної інстанції, в сумі 5000 грн.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2024 року.

Головуючий

Судді