Провадження № 2/357/1142/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, у період з січня 1987 року по серпень 2023 року; змінити черговість одержання права на спадкування та надати ОСОБА_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_2 у першій черзі спадкування за законом.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Позивач та ОСОБА_2 проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1987 року по 30 серпня 2023 року. За час сумісного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, проживали весь час в будинку позивача, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а з 1993 року до дати смерті ОСОБА_2 була зареєстрована у вказаному будинку. З 2022 року стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився, їй діагностували передінсультний стан, інфаркт головного мозку, після перенесеного інсульту з квітня-травня 2023 року ОСОБА_2 була прикута до ліжка, не могла самостійно себе обслуговувати, ОСОБА_1 здійснював постійний догляд за дружиною, дітей чи інших близьких родичів у спадкодавця не було. За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, інші спадкоємці відсутні, а тому позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Оскільки позивач та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, то він є спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України, однак вважає, що має право на спадкування у першій черзі, оскільки перебував з ОСОБА_2 в фактичних шлюбних відносинах та здійснював догляд, коли вона була в безпорадному стані.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказав, що позивачем не надано належних доказів факту спільного проживання позивача з ОСОБА_2 , ведення ними спільного побуту, здійснення спільних витрат, доказів тривалого матеріального забезпечення спадкодавця, здійснення ОСОБА_1 над ОСОБА_2 опіки, а тому зазначили про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вказали на безпідставність вимоги про зміну черговості у спадкуванні.

За заявою представника позивача, під час підготовчого провадження було було залишино без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування та надання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у першій черзі спадкування за законом.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 30.10.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с. 45).

Ухвалою суду від 21.11.2023 року витребувано із Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 435/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с. 50).

11.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив Білоцерківської міської ради на позовну заяву (а.с. 56-62).

14.12.2023 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду (а.с. 67-70).

Ухвалою суду від 15.12.2023 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування та надання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_2 у першій черзі спадкування за законом (а.с. 72-73).

19.12.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 21.11.2023 року надійшла копія спадкової справи № 435/2023 (а.с. 75-84).

26.01.2024 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, просив закрити підготовче провадження (а.с. 87).

Ухвалою суду від 29.01.2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 89-90).

21.02.2024 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про виклик та допит свідків (а.с. 91).

Ухвалою суду від 21.02.2024 року витребувано із нотаріальної контори відомості про звернення інших спадкоємців померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини після її смерті (а.с. 100-101).

06.03.2024 року на адресу суду надійшов лист, в якому Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора повідомила, що станом на 02.03.2024 року єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с.105).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги.

Відповідач Білоцерківська міська рада в судове засідання свого представника не направила, у поданому відзиві на позовну заяву просили здійснювати розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, оцінивши зібрані та надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 31.08.2023 Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), серія НОМЕР_1 (а.с. 14).

Судом було витребувано матеріали спадкової справи № 435/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .. Із спадкової справи вбачається, що вона заведена за заявою ОСОБА_1 , інші спадкоємці які б звернулись з метою оформлення спадкових прав відсутні (а.с. 77).

Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/18627 від 13.09.2023 року відповідно до якого ОСОБА_2 була зареєстрована з 11.06.1993 року разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 22). Також матеріали справи містять копію будинкової книги, з якої також вбачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована з 11.06.1993 року у будинку разом з ОСОБА_1 .

Крім того, у судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_4 , яка являється сусідкою позивача з 1996 року та була подругою ОСОБА_2 , суду показала, що ОСОБА_2 з ОСОБА_5 жили як подружжя, ОСОБА_2 опікувалась своїм чоловіком, особливо коли він хворів, доглядала його. А коли захворіла ОСОБА_6 , то ОСОБА_7 піклувався про неї, а також свідок допомагала у догляді за ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_8 , яка проживає по сусідству з позивачем, суду пояснила, що ОСОБА_2 з 1993 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_9 , в них були гарні відносини, у віці 66 років у Зінаїди стався інсульт, потім ще один інсульт, протягом двох місяців вона була прикута до ліжка, ОСОБА_7 доглядав її.

Встановлення факту постійного проживання позивачу необхідно для оформлення своїх спадкових прав.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.

За ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 36 цього СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для застосування ст. 1264 ЦК України доказуванню підлягає факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За правилами, встановленими ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, з огляду на вказані норми права та встановлені судом обставини вбачається, що позивач ОСОБА_1 , дійсно, проживав із ОСОБА_2 однією сім`єю з 11.06.1993 року по день її смерті, фактично утворили сім`ю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Факт спільного проживання ооднією сім`єю підтверджено довідкою про місце реєстрації вказаних осіб, будинковою книгою, показами свідків. Однак, відсутні відомості/достовірні докази в підтвердження їхнього проживання, як сім`ї, з січня 1987 року, як було зазначено позивачем у позовній заяві.

Отже, враховуючи вище викладене та з метою реалізації позивачем права на оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, слід встановити, що спадкодавець ОСОБА_2 із ОСОБА_1 проживали як сім`я з 11.06.1993 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 260, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, у період з 11 червня 1993 року по 30.08.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.03.2024 року

Суддя О. Я. Ярмола