Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, поданим представником позивача адвокатом Мороз Л.С., в якому просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 109000 грн та судові витрати в суміі 8090 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є клієнтом А-банку, має картковий рахунок, відкритий в банку зі строком дії до серпня 2028 року. 13 листопада 2022 року о 16:55 годин ним помилково з його карткового рахунку А-банку № НОМЕР_1 було перераховано на картку Монобанку № НОМЕР_2 кошти в сумі 109000 грн. 28 листопада 2022 року звертався із заявою до директора Монобанку щодо надання інформації про те, кому були ним помилково перераховані кошти. В наданні інформації було відмовлено. В усному порядку в А-банку його повідомили, що кошти скеровані на ім`я ОСОБА_5 . У соціальних мережах була інформація, що ОСОБА_6 проживає в м.Тернопіль. 13 березня 2023 року ним був пред`явлений позов до ОСОБА_7 , жителя м.Тернопіль, в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року було витребувано інформацію кому були перераховані кошти в сумі 109000 грн з його карткового рахунку. З відповіді, яка надійшла на виконання ухвали суду, встановлено, що кошти були скеровані на ім`я ОСОБА_4 , жителя м.Рівне. Однак, у нього ніяких договірних відносин з цією особою не було і він його взагалі не знає, а тому безпідставно перераховані кошти підлягають поверненню.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Негрей О.М. просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову мотивує тим, що вказані у позовній заяві обстаивни не відповідають дійсності. 17 травня 2022 року відповідачем за довіреністю ОСОБА_8 було придбано за кордоном та 29 травня 2022 року ввезено в Україну легковий автомобіль Chevrolet Еріса, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 .A69KJ7B087730, бувший у використанні. 16 серпня 2022 автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_8 з державними номерними знаками НОМЕР_4 . В листопаді 2022 року ОСОБА_8 вирішив продати автомобіль. 13 листопада 2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як покупці, зустрілися із представником ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , оглянули автомобіль та вирішили його купити. Оскільки ОСОБА_8 був винен ОСОБА_4 кошти в сумі 109000 грн, то надав покупцям номер картки НОМЕР_2 , що належала відповідачу, для розрахунку за купівлю-продаж автомобіля. В той же день ОСОБА_3 добровільно здійснив перерахування коштів в сумі 109000 грн на рахунок відповідача, як оплату за купівлю автомобіля. ОСОБА_8 , з`ясувавшм в телефонному режимі у ОСОБА_4 надходження коштів, видав довіреність від 13 листопада 2022 року, якою уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_10 розпоряджатися (продати, перереєструвати, керувати) належним йому автомобілем, а також передав їм автомобіль. Оригінал довіреності був перееданий ОСОБА_3 та ОСОБА_10 24 листопада 2022 року ОСОБА_10 , діючи від імені ОСОБА_8 на підставі довіреності, та відповідач уклали в ТСЦ договір купівлі-продажу № 5641/2022/3526720, що став підставою для перереєстрації автомобіля. Отже, позивач умовчує про фактичні обставини справи, що вказує на зловживання ним процесуальним правом.

Ухвалою від 12 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_3 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовні заяві. Додатково пояснила, що позивач дійсно купував автомобіль, який вказаний у відзиві на позовну заяву. Продавець автомобіля помилково дав номер картки невідомої особи. Коли з`ясувалося, що картка не та, він заплатив продавцю готівкою, щоб отримати автомобіль. Тобто, він двічі сплатив кошти за автомобіль перерахував на картку та дав готівкою. Позивач вважав, що це реквізити картки саме особи, яка продає автомобіль, але в той же день з`ясувалося, що це не так. Ніяких договірних відносин з відповідачем, який не є власником та продавцем автомобіля, позивач не мав.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що під час купівлі автомобіля позивач здійснив перерахування коштів на картку ОСОБА_4 . Жодних зауважень не висловлював. Автомобіль позивач оглянув, подвійної ціни не платив. ОСОБА_8 видав позивачу довіреність, на підставі якої останній переоформив транспортний засіб на себе. Кошти в сумі 109000 грн є частковою оплатою за автомобіль. Власником автомобіля за документами є ОСОБА_8 , однак придбав його за кордоном та ввіз в Україну ОСОБА_4 . Частину вартості автомобіля позивач перерахував на картку ОСОБА_4 , а частину дав готівкою, оскільки було обмеження щодо зняття готівки. Оголошення про продаж автомобіля розміщував ОСОБА_11 і саме він зустрічався з позивачем і надавав йому номер картки ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 13 листопада 2022 року ОСОБА_3 зі свого карткового рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» («А-Банк»), перерахував кошти в сумі 109000 грн на картку НОМЕР_2 .

Власником карткового рахунку НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , що підтверджується листом АТ «Універсал Банк» № БТ/4500 від 14 липня 2023 року. Факт отримання коштів відповідач не заперечує.

17 липня 2019 року ОСОБА_8 видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Загривою І.О., якою уповноважив, серед інших, ОСОБА_4 придбати (купити) за кордоном на його ім`я транспортні засоби (або транспортний засіб) будь-яких моделей, модифікацій та року випуску на власний розсуд на умовах і за ціною їй відомим, а також перевезти придбані за його кошти транспортні засоби до його постійного місця проживання.

На підставі вказаної довіреності ОСОБА_4 ввіз на територію України легковий автомобіль марки Chevrolet, моделі Еріса, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 2007 року випуску, бувший у використанні, про що свідчить електронна митна декларація UA204040/2022/003208 від 30 травня 2022 року.

13 листопада 2022 року ОСОБА_8 видав на ім`я ОСОБА_3 (позивача) та ОСОБА_10 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М., зареєстровану в реєстрі за № 12582, якою уповноважив останніх розпоряджатися (продати, перереєструвати, керувати) належним йому транспортним засобом марки Chevrolet Еріса, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію СТТ НОМЕР_7 , дата державної реєстрації 16 серпня 2022 року. Посвідчення довіреності 13 листопада 2022 року, виданої ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_10 на вказаний транспортний засіб, підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 48787775 від 13 листопада 2022 року.

За інформацією Територіального сервісного центру 5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області № 31/1852з-17-5641-2023 від 14 листопада 2023 року, транспортний засіб марки Chevrolet, модель Еріса, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_8 16 серпня 2022 року. 24 листопада 2022 року транспортний засіб перереєстровано на нового власника згідно договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ № 5641/2022/3526720 від 24 листопада 2022 року.

Свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_4 залишив йому автомобіль Chevrolet Еріса. На його прохання він розмістив оголошення про продаж автомобіля на сайті Авторіа. Подзвонили молоді люди, які зацікавилися автомобілем та виявили бажання його оглянути. Приїхали до нього, оглянули автомобіль та їх все влаштувало. Разом з хлопцями він поїхав забрав власника автомобіля ОСОБА_8 та поїхали до нотаріуса, щоб виписати доручення. Коли дійшла справа до розрахунку за машину, позивач сказав, що всіх грошей готівкою у нього немає, але частину може перерахувати на картку. При позивачу він зателефонував до ОСОБА_5 , який на вайбер надіслав номер картки. Реквізити картки показав позивачу в телефоні і він перерахував частину коштів в гривні на картку, а решту дав готівкою в доларах США. Про те, що кошти перераховувались на картку ОСОБА_5 , позивачу було відомо. Після отримання підтвердження від ОСОБА_5 про надходження коштів на його картку ОСОБА_8 , як власник автомобіля за документами, підписав доручення і він віддав машину хлопцям. Через два дні йому зателефонував позивач і повідомив, що в автомобілі «застукав» двигун. На момент продажу транспортного засобу з двигуном все було нормально, півдня з тими хлопцями їздили цією машиною. Готівку за автомобіль позивач віддав йому, ОСОБА_8 лише підписав доручення.

Свідок ОСОБА_8 показав, що на прохання ОСОБА_5 зареєстрував на себе автомобіль Chevrolet Еріса, який він придбав за кордоном. В листопаді 2022 року ОСОБА_4 зателефонував, що є покупці на машину і треба виписати доручення. До нього приїхав ОСОБА_12 з хлопцями і вони поїхали до нотаріуса. При огляді автомобіля, обговоренні ціни а розрахунку він присутній не був. Особисто йому коштів за автомобіль ніхто не давав, хлопці розраховувалися з ОСОБА_13 , він лише підписав довіреність і його завезли додому. Після цього ніяких претензій до нього ніхто не пред`являв. Автомобіль був придбаний ОСОБА_14 , але зареєстрований на нього.

Правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання з безпідставного набуття (збереження) майна виникають за наявності таких умов: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України) або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється таки перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах або отримане однією зі сторін майно у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду справи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема належать договори та інші правочини.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню воля до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позов про стягнення з відповідача коштів в сумі 109000 грн пред`явлений позивачем з підстав помилкового перерахування коштів, тобто набуття відповідачем майна без будь-якої достатньої на це правової підстави.

Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача підтвердила факт купівлі позивачем транспортного засобу Chevrolet Еріса та перерахування ним коштів в сумі 109000 грн як оплати за придбаний автомобіль.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив про обізнаність позивача щодо належності реквізитів картки ОСОБА_4 та свідоме і добровільне перерахування позивачем коштів на цю картку як часткового розрахунку за купівлю автомобіля.

Доказів на спростування показань свідка позивач суду не надав.

Суд звертає увагу, що, як пояснила представник позивача, позивачу в той же день (13 листопада 2022 року) стало відомо, що реквізити картки не належать особі, яка продає автомобіль. Однак, позивач не звернувся невідкладно до банківської установи з повідомленням про перерахування коштів неналежному отримувачу, не вживав заходів щодо відкликання платежу чи зворотнього повернення коштів. Заяву з проханням надати інформацію про отримувача коштів позивач подав до банку лише 28 листопада 2022 року, тобто після того, як 24 листопада 2022 року транспортний засіб було перереєстровано на нового власника.

За твердженнями позивача, безпідставне набуття відповідачем грошових коштів було результатом саме його поведінки (помилки).

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, таке обґрунтування позову викликає об`єктивні сумніви, оскільки належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження помилковості перерахування відповідачу коштів позивач не надав та жодних обставин, які б свідчили про можливість такої помилки, суд не встановив.

Посилання представника позивача на подвійну сплату позивачем вартості автомобіля жодними доказами не підтверджено і ці обставини не були підставою позову. Заява про зміну підстав позову, тобто зміну обставин, на яких ґрунтується вимога позивача, у справі відсутня.

Враховуючи, що позивач не надав суду доказів помилкового перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, в задоволенні позову належить відмовити.

За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ;

відповідач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_9 .

Повне судове рішення складене 28 лютого 2024 року.

Суддя