01.03.2024 Справа № 756/2589/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/2589/24
Провадження №2-з/756/40/24
УХВАЛА

01 березня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Хітрова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

Державний виконавець Бондарь Є.Е. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до пред`явлення позову Оболонським ВДВС м. Києві до ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог зазначив, що у провадженні Оболонського ВДВС м. Києва перебувало зведене виконавче провадження з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , стягувач за одним із виконавчих документів - ОСОБА_2 . В межах вказаного провадження, було реалізовано, шляхом проведення прилюдних торгів, нерухоме майно, належне на праві власності боржнику ОСОБА_1 , а саме: квартира АДРЕСА_1 .

05.04.2017 ОСОБА_4 був визначений переможцем та вніс на рахунок Оболонського ВДВС у м. Києві грошові кошти за купівлю вказаного майна у розмірі 3 247 297,41 грн. та 170 910,39 грн. гарантійного внеску та винагороди організатора торгів на рахунок ДП «Сетам».

Кошти від реалізації нерухомого майна було перераховано стягувачам в межах зведеного виконавчого провадження та 24.07.2017 закрито виконавче провадження на підставі п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2020, яку залишено без змін постановою Верховного суду від 22.03.2021, було визнано недійсними протокол проведення електронних торгів, акт про проведені електронні торги, свідоцтво про право власності та скасовано запис про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду від 31.01.2022 стягнуто з Оболонського ВДВС у м. Києві на користь ОСОБА_4 кошти за придбане майно.

Таким чином, з огляду на те, що в рамках реституції, 17.03.2023 та 18.03.2023 з Оболонського ВДВС у м. Києві на користь ОСОБА_4 було стягнуто грошові кошти в розмірі 3 247 297 грн., то результатом стало повне погашення заборгованості зведеного виконавчого провадження за рахунок Оболонського ВДВС у м. Києві. Заявник вважає реституцію не завершеною.

Так, 12.02.2024 та 14.02.2024 Оболонським відділом ДВС у м. Києві направлено повідомлення до стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих коштів. Разом із цим, вимоги щодо повернення коштів виконані не були.

16.02.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту та вилучення запису з реєстру боржників, що на думку заявника, свідчить про намір здійснити відчуження майна.

З огляду на викладене, заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

За приписами частини 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 81 ЦПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Матеріали заяви не місять копій судових рішень, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, так само і не містить відомостей про те, що попередньо визначений відповідач дійсно має намір відчужити належне йому майно.

Всі обставини, які зазначені у поданій заяві зводяться до того, що ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання у добровільному порядку, що потягло за собою примусову реалізацію належного йому майна третій особі.

В той же час, з урахуванням зазначених у заяві обставин, державний виконавець стверджує, що саме ОСОБА_1 зобов`язаний відповідати перед Оболонським ВДВС м. Києва у зв`язку із неправомірним відчуженням майна, перерахунком отриманих від відчуження такого майна грошових коштів третій особі, неповернення таких коштів їх отримувачами та, примусового стягнення коштів із Оболонського ВДВС м. Києва.

Так заявник, просить вжити заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки №367307016 від 26.02.2024 убачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Разом з тим, заявник вказує, що Оболонським ВДВС у м. Києві 12.02.2024 та 14.02.2024 було направлено повідомлення про повернення коштів відповідно до вимог ст.1212 ЦК України до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На підтвердження вказаних обставин надано копії конвертів направлених на адресу вказаних осіб засобами поштового зв`язку.

Мотиви, якими керувався заявник при направленні вимоги про повернення коштів до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матеріали заяви не містять.

Сама по собі обставина, звернення представника ОСОБА_1 із заявою про скасування арешту та вилучення запису з реєстру боржників у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду, не свідчить про реальність наміру реалізації такого майна.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Оболонського ВДВС у м. Києві про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-151, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Оболонського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (, м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2-Д), заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Олексій ДИБА