Провадження № 2/522/3721/24
Справа № 522/3316/24
УХВАЛА

05 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.03.2024 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 згоден з прийнятим рішенням та склав заяву щодо повного визнання вимоги від позивача. Також ОСОБА_1 вказує «Також вважаю за потрібне повідомити що суперечки про постійне місце проживання нашої дитини немає. Після розірвання шлюбу наша донька: ОСОБА_3 буде продовжувати проживати зі мною, її матір`ю ОСОБА_1 ».

До позову долучено заяву ОСОБА_2 про визнання позову про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Сімейним Кодексом України визначено підстави для розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану та підстави для звернення з позовом про розірвання шлюбу до суду.

Так, згідно ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як слідує із змісту позовної заяви та доданих до неї документів між сторонами відсутній спір про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини, адже позивач зазначає про відсутність спору щодо місця проживання дитини, а відповідач одразу визнає позовні вимоги.

Отже, на теперішній час спір між сторонами відсутній, тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Суд роз`яснює сторонам про можливість звернутися до суду зі спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини відмовити.

Позовну заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.Я.Бондар