Справа № 487/3336/23
Провадження № 2/487/316/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.02.2024 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Нікітіна Д.Г., за участю секретаря судового засідання - Сідлецької О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 року ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 29251,90 грн., 4097,60 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 736,57 грн. - три відсотки річних, та судовий збір у сумі 2684,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що позивач надавав теплову енергію за період з листопада 2020 р. по березень 2023 р. до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідальним квартиронаймачем та власником якої є відповідач. Відповідач не сплачує кошти за теплову енергію, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

До судове засідання представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення.

До судового засідання відповідач не з`явився причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку:

Власником нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_2 .

Згідно Свідоцтва про смерть Міського відділу ДРАЦС ММУЮ від 17.01.2012 серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.07.2012 ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової Н.В. з заявою про прийняття всієї спадщини після своєї матері - гр. ОСОБА_2 . Заяву зареєстровано в книзі обліку спадкових справ за№ 61/2012 (спадкова справа № 22/2012). Згідно 1 нформації ОСОБА_1 не здійснив подальшу реєстрацію прав власника на успадковане нерухоме майно та не отримав свідоцтво про право на спадщину, чим самим зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК, який передбачає обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені в статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом із тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Отже, Відповідач прийнявши спадщину, незалежно від того чи отримав він свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому.

Така позиція міститься зокрема в постановах Касаційного цивільного суду Верховного суду від 15.03.2018 по справі № 489/2924/16-ц, від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.11 ЦК України, зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією. Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.

Згідно ст. 68 ЖК споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

В силу ст. 509 ЦК України, сторона, яка зобов`язана сплатити на користь іншої сторони гроші є боржником, а несплачені гроші вважаються заборгованістю і відповідно боргом.

За приписами ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до пункту 8 Правил 830, рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С.

Так, з метою забезпечення теплом об`єктів на початку опалювальних сезонів2020-2021, 2021-2022, 2022-2023 після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до + 8°С і нижче, на виконання рішень виконавчого комітету ММР № 1087 від 04.11.2020, № 1106 від 29.10.2021, № 625 від 09.11.2012, були розпочаті опалювальні сезони 2020-2021, 2021-2022,

2021-2023 та підписані наряди від 10.11.2020, 09.11.2021, 18.11.2022, що свідчить про підключення будинку АДРЕСА_1 до системи опалення (копії нарядів додаються).

01.03.2020 між Відповідачем та Позивачем був укладений договір про постачання теплової енергії № 2630.

Згідно з розділом 1 Договору №1, Позивач узяв на себе зобов`язання постачати Відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Відповідач зобов`язувався оплачувати одержану теплову енергію в терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до пунктів 6.2, 6.3, 6.4 Договору №1, розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач за 20 днів до початку розрахункового періоду сплачує Позивачеві вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Відповідно до додатку № 4 до Договору№1, Відповідачу щомісяця надавався акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді за попередній місяць. Відповідач зобов`язаний протягом п`яти календарних днів підписати зазначений акт і один примірник направити на адресу Позивача. У випадку відсутності протягом п`яти днів мотивованої відмови від підписання або неповернення підписаного примірника Позивачу, акт приймання-передачі теплової енергії у гарячій воді вважається прийнятим Відповідачем і кількість спожитої теплової енергії визнаною за розрахунками Позивача. Оскільки Відповідач не надавав Позивачу обґрунтованої відмови від підписання актів приймання-передачі теплової енергії, акти приймання-передачі є прийнятими ним та, відповідно, обсяги спожитої теплової енергії є узгодженими, що узгоджено п.6.6. Договору.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 17.03.2020 № 642 Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 14.01.2020 № 84, Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 № 869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 № 291) з початку опалювального сезону 2021-2022 Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 984 від 13.10.2021 року «Про встановлення тарифів на транспортування, постачання теплової енергії та послугу з постачання теплової енергії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», Рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08.12.2021 № 1265 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.10.2021 «Про встановлення тарифів на транспортування, постачання теплової енергії та послугу з постачання теплової енергії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», Рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09.02.2022 № 124 про внесення змін до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.10.2021 № 984 «Про встановлення тарифів на транспортування, постачання теплової енергії та послугу з постачання теплової енергії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» встановлені економічно обґрунтовані тарифи на транспортування та постачання теплової енергії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ».

З 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон 2189.

На підставі п. З ч. 2 ст. 6 Закону 2189, Позивач є виконавцем послуги з постачання теплової енергії. Ст. 12 Закону 2189 передбачає що, надання послуги з постачання теплової енергії здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно п. 5. ст. 13 Закону 2189, з 01.11.2021 між Позивачем та Відповідачем діє індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії(далі - Договір№2), який є публічним договором приєднання. Згідно умов даного Договору №2 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно п. 5 Договору№2 Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Згідно п.38 Договору №2 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

23.03.2021 споживачем здійснено часткову оплату по Договору у розмірі 500,00 грн.

31.01.2022, 24.02.2023 на адресу Відповідача направлялись претензії про сплату заборгованості за послуги теплопостачання, які були залишені Відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За період з листопада 2020 по березень 2023 з урахуванням здійсненої Відповідачем оплати утворилась заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 29 251,90 грн.

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією. Пункт 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198 визначає, що споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на законних підставах, на суму основного боргу, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховано:

4097,60 грн. інфляційних витрат;

736,57 грн. 3% річних.

За правилами ст. 610, п. 1 ст. 612, п. 1 ст. 624 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст.259,263-265,280-282,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію в сумі 29251,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4097,60 грн. та три відсотки річних у розмірі 736,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль", місцезнаходження: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18, Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Г. Нікітін