Справа № 304/2996/23 Провадження № 2/304/166/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2024 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №304/2996/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 29 червня 2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, від якого у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім, та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що сімейне життя почало руйнуватися ще на початку 2016 року, постійні конфлікти та суперечки унеможливили спільне життя, а згодом чоловік покинув її з двома неповнолітніми на той час дітьми та розпочав спільне проживання з іншою жінкою у смт В.Березний. Зазначає, що у вересні 2016 року вона вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак під час розгляду справи відмовилася від такого. Отже наразі, як вказує позивач, вони з чоловіком не проживають спільно вже майже сім років, відповідач у шлюбі з нею фактично веде спільне господарство з іншою жінкою; його участь у житті дітей обмежується сплатою аліментів за рішенням суду. Вважає, що за наведених обставин надання строку для примирення є абсолютно некоректним. Крім цього просить через відсутність спору залишити малолітню доньку проживати разом з нею, оскільки відповідач все рівно не проявляє до дитини жодного інтересу, не спілкується та не зустрічається з нею. За наведених обставин просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ними, доньку залишити проживати разом з нею, а також залишити їй прізвище присвоєне при реєстрації шлюбу.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак попередньо подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити у повному обсязі, а також не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (поштове відправлення з адреси фактичного місця проживання повернуто суду через відсутність адресата; поштове відправлення за зареєстрованим місцем проживання отримано відповідачем 06 лютого 2024 року), причину неявки відповідач не повідомив, відзив не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, суд прийшов до такого висновку.
Встановлено, що 29 червня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 19, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане вказаним відділом РАЦСу 02 липня 2002 року.
Також встановлено, що в шлюбі у сторін народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 від 02 жовтня 2003 року та серії НОМЕР_3 від 07 вересня 2010 року.
Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітньої доньки.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно із ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_6 і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної малолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.
Приймаючи рішення про задоволення позову й в частині залишення малолітньої дитини на проживання разом з матір`ю, суд керується позицією Верховного Суду, що була висловлена ним у справі № 200/952/18 у постанові від 15 січня 2020 року, де Судом зокрема зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Оскільки у даному випадку спору між сторонами з цього приводу не встановлено, суд вважає за можливе залишити дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з позивачем ОСОБА_1 .
Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 073,60 грн сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 24, 56, 105, 112 СК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 29 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №19, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживання при матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Чепурнов В. О.