Номер провадження: 22-ц/813/162/24
Справа № 522/212/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №522/212/20 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про виселення, зняття з реєстрації за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2020 року у складі судді Домусчі Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувшись 02 січня 2020 року (надіслано поштою, зареєстровано в суді 08 січня 2020 року) до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №0 від 23 листопада 2006 року, за яким отримано в кредит 56000,00 доларів США під 12,30% річних, виконання зобов`язань за яким згідно Договору іпотеки від 23 листопада 2006 року забезпечено іпотекою квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за Кредитним договором №0 від 23 листопада 2006 року та забезпечувальним Договором іпотеки від 23 листопада 2006 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року у справі №522/1917/14-ц в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №0 від 23 листопада 2006 року в розмірі 99797,78 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки квартиру загальною площею 43,8 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; припинено право власності ОСОБА_1 на квартиру; виселено ОСОБА_1 та усіх інших мешканців з квартири; витребувано у ОСОБА_1 документи на квартиру.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року у справі №522/1917/14-ц в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про виселення з квартири ОСОБА_1 та усіх інших мешканців скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Посилаючись на те, що квартира є власністю ПАТ «Дельта Банк», що ОСОБА_1 не має права на користування квартирою, що звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» є підставою для виселення всіх мешканців з житлового приміщення, позивач ПАТ «Дельта Банк» просив:

виселити ОСОБА_1 та всіх осіб, що проживають в квартирі, з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

зняти ОСОБА_1 та всіх осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-7).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.47).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2020 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в задоволенні позову відмовлено (а.с.60-62).

Висновок суду мотивовано тим, що квартира була придбана ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 28 лютого 2002 року не за рахунок кредиту, тому її виселення з квартири можливе з дотриманням вимог статті 109 ЖК з наданням іншого постійного жилого приміщення. При набутті права власності на квартиру в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ «Дельта Банк» було достовірно відомо про осіб, які зареєстровані та проживають в квартирі. Крім того, позовні вимоги пред`явлено до невизначеного кола осіб, що порушує права цих осіб.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року справу прийнято до провадження іншим складом суду у зв`зку зі звільненням судді-доповідача.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.65-68).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Позов пред`явлено до визначеного кола осіб, позовні вимоги було заявлено про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою, зняття цих осіб з реєстрації місця проживання за адресою квартири, суд «перекрутив суть» позову та прийняв рішення про відмову у задоволенні позову про примусове виселення та зняття з реєстрації. В рішенні невірно витлумачено норми статті 109 ЖК України щодо виселення з наданням іншого приміщення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року в справі №522/3857/18, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2020 року, скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28295904 від 17 лютого 2016 року та відповідний запис №13302206 про право власності ПАТ «Дельта Банк» на квартиру АДРЕСА_2 . За таких обставин, правові підстави для звернення з позовом про виселення відсутні. Крім того, ПАТ «Дельта Банк» продав квартиру через аукціон 03 січня 2020 року, тобто до звернення до суду з позовом (а.с.102-103).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

ПАТ «Дельта Банк» з позовом про виселення, зняття з реєстрації звернувся до суду 02 січня 2020 року, позовні вимоги звернуто до ОСОБА_1 як відповідача.

У позові вказано, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , проте відповідачем за позовними вимогами визначено лише ОСОБА_1 , з огляду на що доводи апеляційній скарги в тій частині, що позов пред`явлено до визначеного кола осіб, безпідставні, оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не вказані відповідачами.

Такими ж безпідставними є й доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд «перекрутив суть» позову, прийняв рішення про відмову у задоволенні позову про виселення та зняття з реєстрації при тому, що вимоги було заявлено про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою, зняття цих осіб з реєстрації місця проживання за адресою квартири.

Згідно позовної заяви, що подана до суду 02 січня 2020 року (надіслана поштою, зареєстрована в суді 08 січня 2020 року) встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» подав до суду позов до ОСОБА_1 про виселення, зняття з реєстрації; що саме ці позовні вимоги вирішив суд першої інстанції; що інші позовні вимоги, в тому числі й вимоги до інших відповідачів, у даній справі заявлені не були та, відповідно, судом першої інстанції не вирішувались.

Щодо порушень норм процесуального права.

Відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 28 лютого 2020 року.

В справі відсутні дані про надіслання відповідачу ОСОБА_1 ухвали суду про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та додатних до неї документів.

27 лютого 2020 року представник ПАТ «Дельта Банк» подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та згоду на ухвалення заочного рішення.

Належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи 28 лютого 2020 року відсутнє.

В судове засідання 28 лютого 2020 року сторони не з`явились, розгляд справи відкладений на 13 квітня 2020 року.

08 квітня 2020 року представник ПАТ «Дельта Банк» подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та згоду на ухвалення заочного рішення.

Належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи 13 квітня 2020 року відсутнє; поштова кореспонденція, що містила судову повістку, повернулася до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Рішення суду ухвалено 16 квітня 2020 року в порядку заочного розгляду справи (в порядку статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення стала дата складення повного судового рішення).

Отже, умови, сукупність яких надає суду можливість ухвалити заочне рішення, були відсутні, оскільки відповідач ОСОБА_1 не отримала позовної заяви, доданих до неї документів, ухвали суду про відкриття провадження у справі, як наслідок, не подала відзиву; ОСОБА_1 як відповідача не була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання на 13 квітня 2020 року.

Вказані порушення норм процесуального права згідно положень пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку з закриттям провадження у справі з підстав передбачених статтею 255 ЦПК України (ч.1 ст.377 ЦПК України).

Частиною 3 статті 377 ЦПК України визначено, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

В ході апеляційного перегляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла та знята з обліку 30 листопада 2022 року за даними ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.78).

Спірні правовідносини виселення, зняття з реєстраційного обліку не допускають правонаступництва.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм процесуального права, які мають наслідком незаконність рішення.

За таких обставин, передбачені частиною 3 статті 377 ЦПК України виключення застосуванню не підлягають, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав смерті ОСОБА_1 як відповідача у спірних правовідносинах щодо її виселення та зняття з реєстрації.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 29 лютого 2024 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст.377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2020 року скасувати.

Провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про виселення, зняття з реєстрації закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 березня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова