ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1491/23

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/274/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в якому просив:

- зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2021 у справі №750/3170/21, з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішення законної сили до досягнення дитини повноліття;

- зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.08.2018 та виконавчого листа від 17.08.2018 у справі №750/6887/18, з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Підставою для зменшення визначених судовим наказом та рішенням суду розміру аліментів позивач зазначав зміну свого сімейного стану, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_3 третьої дитини сина ОСОБА_6 від іншого шлюбу, а також зміну матеріального становища у зв`язку з перебуванням на його утриманні дружини, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та непрацездатної матері, інваліда 2-ї групи.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору по 1073,60 грн з кожної.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2023 скасувати в частині позовних вимог до неї та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду, які суд першої інстанції вважав встановленими, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції факт погіршення матеріального стану позивача не встановлено.

Заявниця вважає факт народження ще однієї дитини у платника аліментів таким, що не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Зазначає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою із посиланням на Постанову Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19.

Уважає посилання суду на те, що дружина позивача є непрацездатною такими, що не відповідають дійсності.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 (нині ОСОБА_9 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття (справа №750/6887/18, провадження №2/750/1816/18) (а.с. 10-12).

22.08.2018 старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Чередник Д.О. винесено постанову №57058161 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 750/6887/18-2/750/1816/18, виданого 17.08.2018 на виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 14).

Відповідно до судового наказу, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 02.04.2021, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.03.2021 та до досягнення дитиною повноліття (справа №750/3170/21, провадження №2н/750/788/21) (а.с. 9).

28.07.2022 головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дяченко А.М. винесено постанову №69516951 про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного судового наказу №750/3170/21 2н/750/788/21, виданого 23.04.2022 (а.с. 20).

06.08.2015 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1351 (а.с. 24). ІНФОРМАЦІЯ_3 у цьому шлюбі народився ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.04.2020 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №730 (а.с. 25).

Згідно з копією довідки про доходи №13 від 03.01.2023, ОСОБА_1 працює старшим інспектором прес-служби Департаменту патрульної поліції, загальна сума його доходу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 за винятком аліментів становить 499 172, 75 грн (а.с. 27).

У відповіді Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.03.2023 №1921-39/13499 зазначено, що згідно зі звітів, наданих Департаментом патрульної поліції, розмір доходу ОСОБА_1 складав: липень 2022 року 13 096,15; серпень 2022 року 13 096,45 грн; вересень 2022 року 13 096,45 грн; жовтень 2022 року 15 660,05 грн; листопад 2022 року 45 849,85 грн; грудень 2022 року 52 299,85 грн (а.с. 76).

Позивачем до позовної заяви додано копію пенсійного посвідчення його матері ОСОБА_12 серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що останній призначена пенсія за віком, ІІ група, загальне захворювання (а.с. 30, 31).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що в нього змінився сімейний та матеріальний стан, від шлюбу з ОСОБА_10 народився сина ОСОБА_6 , а тому на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, на двох з яких він сплачує аліменти в розмірі по 1/4 частці від всіх видів доходу, а також на його утриманні знаходиться дружина та непрацездатна мати ОСОБА_12 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі встановлено, що після ухвалення Деснянським районним судом м. Чернігова 17 серпня 2018 року рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку із народженням ІНФОРМАЦІЯ_4 в іншому шлюбі сина ОСОБА_6 , що згідно із положеннями статті 192 СК України є підставою для зміни розміру стягуваних з позивача аліментів.

Вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому такому положенні закону не виключають одночасне встановлення обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від змін матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібні правові висновки щодо застосування вказаної норми СК України викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 6282/2454/22.

У даній справі правильно встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів: зміна сімейного та матеріального стану.

З огляду на викладене, не є слушними доводи апеляційної скарги про те, що факт народження ще однієї дитини у платника аліментів не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану, оскільки народження ще однієї дитини спричинило зміну матеріального стану позивача, адже зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Сімейний стан платника аліментів змінився, що у відповідності до наведених вище положень Сімейного Кодексу є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням.

Посилання заявниці на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме неврахування висновків викладених у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеній справі та справі, що переглядається апеляційним судом, установлено різні фактичні обставини.

Посилання в оскаржуваному судовому рішенні на знаходження на утриманні позивача непрацездатної дружини, яка такою дійсно не є, що підтверджується довідкою філії АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Чернігівська регіональна дирекція» №123/297 від 20.11.2023 про вихід ОСОБА_10 на роботу після декретної відпустки, не впливає на правильність висновків суду по суті спору.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2023 року - залишенню без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко