Справа № 948/2065/23
Номер провадження 2/948/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.09.2022р. ОСОБА_2 уклала з Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО страхування» договір PVP.S № 2202501 добровільного страхування наземних транспортних засобів (Поліс ОСЦПВВНТЗ), яким було застраховано відповідальність володільця транспортного засобу Opel Crossland X днз НОМЕР_1 .

28.05.2023р. в м. Полтава на вул. Харківське шосе відбулась дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Opel Crossland X днз НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 210994 днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 12.06.2023р. визнаний винним у вчиненні ДТП. У результаті пригоди власнику автомобіля Opel Crossland X завдано матеріального збитку у розмірі 30 873,00 грн, яке позивач сплатив за ремонт транспортного засобу 16.06.2023р.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 30 873, 00 грн., судовий збір та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

За ухвалою суду від 11.12.2023р. позов залишено без руху (а.с.58).

26.12.2023р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.70).

3.Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі направлені за адресою реєстрації, але 30.01.2024р. не вручені у зв`язку з його відсутністю (а.с.93), що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним врученням документів, в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Opel Crossland X рн НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11.03.2020р. (а.с.8-9).

16.09.2022р. між ОСОБА_2 та АТ «ПРОСТО-страхування» укладений договір PVP.S № 2202501 добровільного страхування наземних транспортних засобів, яким було застраховано транспортний засіб Opel Crossland X днз НОМЕР_1 , на строк з 19.09.2022р. по 18.09.2023р, страхова сума становить 160 000, 00 грн, страховий тариф 1, 291875%, страхова премія (платіж) 2 067, 00 грн, франшиза не застосовується (а.с.5).

29.12.2023р. проведена реєстрація змін ПАТ «Просто-страхування» на ПАТ «Просто» (а.с.77-82).

ОСОБА_2 28.05.2023р. повідомила страхову компанію про подію, що має ознаки страхового випадку за участю її автомобіля засіб Opel Crossland X днз НОМЕР_1 та за участю автомобіля ВАЗ-210994 рн НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (а.с.6-7).

За постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.06.2023р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. За змістом постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, 28.05.2023р. о 17 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994 днз НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Харківське Шосе в м. Полтава, в порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив зіткнення з автомобілем Opel Crossland X днз НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1417).

Як убачається з ідентифікатора картки ДТП в систему НПУ 730660, в транспортному засобі ВАЗ-210994 днз НОМЕР_2 пошкоджено передню ліву частину автомобіля, а в транспортному засобі Opel Crossland X днз НОМЕР_1 пошкодження отримала задня центральна частина (а.с.10-13).

З протоколу огляду транспортного засобу, складеного експертом Авдєєвим С.В. 06.06.2023р. зазначені деталі, пошкодження та тип ремонтної операції, виявлені під час огляду автомобіля Opel Crossland X днз НОМЕР_1 (а.с.18-33).

Як видно з рахунку авторизованого сервісного центру ТОВ «Автограф» № від 14.06.2023р. вартість деталей, що підлягають заміні до автомобіля Opel Crossland X днз НОМЕР_1 становить 30 873,00 грн. (а.с.34).

16.06.2023р. ПАТ «ПРОСТО - страхування» складено страховий акт № 164207 про те, що в результаті ДТП, яка сталася 28.05.2023р., заподіяна шкода автомобілю Opel Crossland X днз НОМЕР_1 , розмір страхового відшкодування складає 30 873,00 грн, виплату якого здійснено ТОВ «Автограф» 19.06.2023р. згідно платіжної інструкції № 3308 (а.с.35-36).

ПАТ «ПРОСТО-страхування» 04.07.2023р. підготувало ОСОБА_1 претензію №04-1603 від 04.07.2023р. з вимогою перерахувати кошти у розмірі 30 873,00 грн на розрахунковий рахунок товариства (а.с.37), відомості про направлення відповідачу та вручення відсутні.

Мотиви суду

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 за постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.06.2023р.визнаний винуватим у пошкодженні автомобіля Opel Crossland X рн НОМЕР_1 , у зв`язку з чим його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у пошкодженні вказаного транспортного засобу доведена, оскільки зазначена постанова відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України є преюдиціальною для суду, який розглядає справу.

Отже, в даному випадку підлягає доказуванню розмір спричиненої шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як видно з матеріалів справи 16.09.2022р. між ОСОБА_2 та АТ «ПРОСТО-страхування» укладений договір PVP.S № 2202501 добровільного страхування наземних транспортних засобів, яким було застраховано транспортний засіб Opel Crossland X днз НОМЕР_1 , на строк з 19.09.2022р. по 18.09.2023р, страхова сума становить 160 000, 00 грн, страховий тариф 1, 291875%, страхова премія (платіж) 2 067, 00 грн, франшиза не застосовується.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «Просто-страхування» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки позивач за умовами договору добровільного страхування виплатив потерпілому відшкодування за пошкодження відповідачемавтомобіля Opel Crossland X рн НОМЕР_1 , а відтак до нього перейшло право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача шкоду у розмірі виплаченого страхового відшкодування, що складає 30 873,00 грн.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано: договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020р. укладений між АТ «Просто-Страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» про надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах цього договору; реєстр справ від 01.08.2023р. у яких надана правова допомога та акт виконаних робіт від 31.08.2023р., серед яких є відповідач ОСОБА_1 та зазначені витрати на правову допомогу в розмірі 6 000, 00 грн; платіжні інструкції від 01 та 02.08.2023р. про сплату коштів Адвокатському Бюро; детальний опис виконаних робіт згідно яких консультація оцінена в 1200, 00грн, підготовчі дії 2400, 00 грн, підготовка та подання позовної заяви 2 400, 00 грн, загальна кількість витраченого часу 5 годин (а.с.43-51).

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку за стягнення коштів за договором страхування, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивача було здійснено підготовку та складено позовну заяву.

Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

Отже, зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогує завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 30 873, 00 грн, судовий збір в розмірі 2684, 00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», місцезнаходження м. Київ, вул. Герцена, 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя С.В.Кравець