Провадження № 22-ц/801/266/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 рокуСправа № 127/17382/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Медвецького С. К., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа начальник Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

стягувач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Федчишена С. А., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , за участі стягувача ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності начальника Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправною , зобов`язання вчинення дій і скасування постанов про встановлення тимчасових обмежень,

В с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання бездіяльності начальника Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)протиправною та зобов`язання вчинити дії, за участі стягувача ОСОБА_2 . Послався на те, що 19.08.2023 року на його адресу надійшло повідомлення про внесення його до реєстру боржників через заборгованість з аліментів на дитину за рішенням Вінницького міського суду від 20.09.2019 року на користь ОСОБА_2 і винесення 19.08.2023 року виконавцем у ВП №60505413 постанов про встановлення щодо нього тимчасових обмежень : заборони керування транспортними засобами ;у праві на полювання; у праві виїзду за кордон ;,у праві користування вогнепальною зброєю. Вважає, що державний виконавець неправомірно нарахував йому заборгованість за аліментами у розмірі 121588,25 грн. і розрахунок боргу не відповідає дійсності , з врахуванням тих квитанцій про сплату, що є у нього в наявності і підтверджують сплату. Начальник Хмельницького відділу ДВС ,якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, що здійснював виконавче провадження ,незважаючи на відіслані квитанції про сплату, не виправив допущені у процесуальних документах помилки і не виніс відповідну постанову ,ні у відповідь на звернення ,ні з власної ініціативи. Посилаючись на те, що відповідь ДВС про неможливість здійснення перерахунку через відсутність необхідних квитанцій він отримав 22.09.2023 року ,а зі скаргою на бездіяльність до суду він звернувся 29.09.2023 року ,проте ухвалами Вінницького міського суду 30.10.2023 року скаргу йому було повернуто через ненадання доказів надіслання ним скарги з додатками суб`єкту оскарження, а його скарга від 31.10.2023 року повернута з підстав ,що не надіслано копію її стягувачу, просив суд поновити йому строк для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність. Крім того, просив суд визнати бездіяльність начальника Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та протиправною; зобов`язати суб`єкта оскарження надіслати ОСОБА_1 , детальний розрахунок заборгованості та з`ясувати, звідки взято коефіцієнти та яким чином обраховано йому борг за несплату аліментів у ВП № 60565413 у розмірі 121 588,25 грн. Здійснити перевірку рахунку НОМЕР_1 на наявність переказів здійснених ОСОБА_1 , в рахунок сплати аліментів по виконавчому провадженні за періоди з 18.11.2019 по 19.07.2023 р. р. Винести постанову якою виключити ОСОБА_1 , з реєстру боржників, перерахувати нарахований борг з урахуванням квитанцій, що надано ним у додатку. Скасувати постанови від 19.08.2023 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ; про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською зброєю .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги на бездіяльність начальника Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконною та зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення. Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) незаконною та зобов`язання вчинити дії, за участі стягувача ОСОБА_2 ,залишено без розгляду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що висновок суду про пропуск ним 10-ти денного строку подачі скарги на бездіяльність та дії державного виконавця є помилковим, оскільки такий строк обчислюється з дня отримання копій постанов. Крім цього, суд першої інстанції не витребував матеріали виконавчого провадження, не дослідив усіх обставин справи , внаслідок чого дійшов хибного висновку про залишення його скарги без розгляду.

Начальник відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності незаконною через пропуск ним строку звернення до суду , суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав суду доказів обставин, що перешкоджали йому вчасно дізнатись про винесені постанови державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень та оскаржити його дії та бездіяльність.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується , виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, і відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 449 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, що подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні ,незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Так, у ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

У скарзі ОСОБА_3 посилався на те, що постанови державного виконавця не отримав, а 22.09.2023 року отримав лише відповідь Хмільницького ВДВС на своє звернення. Також зазначав, що з 22 травня 2023 року перебуває на службі у Збройних Силах України, тому кореспонденцію за місцем свого проживання отримувати не має можливості.

У даній справі апеляційним судом встановлено, що у скарзі на дії та бездіяльність начальника Хмільницького відділу ДВС Білий О. А. просив суд поновити йому строк для подачі скарги на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №60565413 ,прийняти скаргу до розгляду і розглянути її без участі скаржника. Крім того, просив опитати і з`ясувати у засіданні ,чому не перерахували борг начальник Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції В. Деркач. Допитати головного спеціаліста Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Н. Костюк, діловода ОСОБА_4 щодо зникнень квитанцій з конверту для з`ясування , чому не передано на перерахунок боргу наявних квитанцій. Визнати бездіяльність начальника Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та протиправною. Надіслати ОСОБА_1 , детальний розрахунок та з`ясувати, звідки взято коефіцієнти та яким чином обраховано йому борг за несплату аліментів у ВП № 60565413 у розмірі 121 588,25 грн. Здійснити перевірку рахунку НОМЕР_1 на наявність переказів здійснених ОСОБА_1 , в рахунок сплати аліментів по виконавчому провадженні за періоди з 18.11.2019 по 19.07.2023 р.р.. Винести постанову якою виключити ОСОБА_1 , з реєстру боржників, перерахувати нарахований борг з урахуванням квитанцій що я надано у додатку. Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду від 19.08.2023 року. Скасувати постанову про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.08.2023 року. Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською зброєю від 19.08.2023 року.

Відомості про дати надсилання постанов державного виконавця та вручення їх стягувачу, у цій справі відсутні.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції належним чином не перевірив і не встановив , чи виконав державний виконавець , відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», обов`язок надсилання постанов сторонам виконавчого провадження . Суд не витребував матеріали виконавчого провадження, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про залишення скарги без розгляду з мотивів пропуску строку оскарження. Висновок суду про те, що скаржник має цікавитись виконавчим провадженням та надати суду докази про обставини, які б перешкоджали йому вчасно дізнатись про винесену постанову державного виконавця, за відсутності доказів надсилання скаржнику цієї постанови, є помилковими, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі 761/33869/14-ц дійшов висновку про те, що, виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.»

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про залишення скарги банку без розгляду є передчасним, а тому ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.Г. Копаничук

судді: С. К. Медвецький

В.В. Оніщук