Справа № 502/145/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Строкової А.Г., до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, через свого представника адвоката Строкової А.Г., звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по одному прожитковому мінімумі для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Позов обґрунтований тим, що сторони від шлюбу, який розірвано в судовому порядку, мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони разом не проживають. Діти проживають з позивачкою.Відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків також не має, постійної роботи не має.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представником надано заяву прпо розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі який за рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 17.10.2023 розірвано.

Від шлюбу мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом з позивачкою в АДРЕСА_1 .

Як встановлено з матеріалів справи, сторони разом не проживають спільного господарства не ведуть, відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків не має, постійної роботи також не має.

Відповідно дост.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З норми абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України слід дійти висновку, що розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Водночас, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би дав можливість дійти до висновку, що відповідач має достатній заробіток (дохід), який би дав йому можливість сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що за законом є мінімальним рекомендованим розміром аліментів, тоді як позивачка та її представник у позові зазначають про те, що відповідач не має постійної роботи.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Керуючись положеннями ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. У той же час суд не погоджується з розміром аліментів, а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позаяк такий розмір аліментів не обґрунтовано доказами, зокрема достатності заробітку (доходу) платника аліментів для їх присудження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстав для присудження відповідачу аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі, визначеному законом, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України та роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Законодавець зазначив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому передбачив як мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину так і мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Отже, визначаючи мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законодавець таким чином гарантував такий розмір як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позаяк визначаючи розмір аліментів вже як мінімальний рекомендований у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачив, що такий має бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України. При цьому суд також виходить з того, що сторони у справі є розлученими, сторони є батьками двох неповнолітніх дітей, відповідач не має постійного заробітку.

Проаналізувавши отримані докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави відповідно до ч.2 ст.184 СК України для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією, відповідно до закону, починаючи з 24 січня 2024 року і до повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги у цій частині частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст ст.ст.6-13, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 280-283,354 ЦПК України, ст.ст.180-185,191 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 24 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 24 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков