Справа № 452/5048/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" лютого 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 , про що складено актовий запис №16 та 26 березня 2021 року Самбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті вона склала заповіт, який посвідчено 04 вересня 2015 року секретарем Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Герчак М.Й. та зареєстровано за реєстровим №55. Згідно цього заповіту вона зробила таке розпорядження, що все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і все те на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй на праві власності житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла своєму внукові ОСОБА_1 .
Позивач, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 про що складено актовий запис №25 від 24 вересня 1993 року та Стрілковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області видано свідоцтво про народження НОМЕР_2 . У вказаному свідоцтві його батьком вказано ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис №44 від 30.10.1965 року та Стрілковицькою сільською радою видано свідоцтво про народження НОМЕР_3 . У вказаному свідоцтві його матір`ю вказано ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_5 позивач звернувся в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, про що була заведена спадкова справа №424/2021 у нотаріуса та №67911938 у спадковому реєстрі. На підставі розгляду документів нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва. Відмова аргументована тим, що житловий будинок належить до суспільної групи колгоспний двір і частки членів не визначені.
Враховуючи викладене, позивач позбавлений можливості в досудовому порядку встановити та зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок.
28 липня 1988 року виконавчим комітетом Стрілковицької сільської ради видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на прізвище ОСОБА_5 як голови колгоспного двору.
Згідно даних погосподарського обліку, станом на 01 липня 1990 року тип двору був колгоспний. Станом на 01 липня 1990 року у вказаному житловому будинку були зареєстровані такі особи:
- голова двору ОСОБА_5
Позивач зазначає, що згідно паспорту ОСОБА_7 , із 16 лютого 1987 року вона зареєстрована у АДРЕСА_2 .
Згідно даних паспорту ОСОБА_3 зареєстрований із 17 березня 1992 року по АДРЕСА_3 .
Батько позивача ОСОБА_2 вибув із даного господарства в 1991 році і був зареєстрований за вказаною адресою в березні 1994 року.
На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося станом на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
Отже, на думку позивача, ОСОБА_8 вибула із спірного господарства до 1991 року, більше трьох років не приймала участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору і тому право на частку у неї не виникло. ОСОБА_3 вибув із спірного господарства в 1992 році, за час проживання не приймав участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору, більше трьох років не витребовував свою частку з майна колишнього колгоспного двору, а тому втратив право на витребування своєї частки з даного господарства, яка перейшла в рівних частинах до інших членів колгоспного двору. ОСОБА_2 вибув із спірного господарства в 1991 році, за час проживання не приймав участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору, більше трьох років не витребовував свою частку з майна колишнього колгоспного двору, а тому втратив право на витребування своєї частки з даного господарства, яка перейшла в рівних частинах до інших членів колгоспного двору.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що єдиним членом колгоспного двору була його баба ОСОБА_5 і їй в цілому належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Тому просить суд задовольнити поданий ним позов та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. подала заяву, в якій просила задовольнити заявлені позовні вимоги, розгляд справи провести без участі позивача та представника.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у підготовче засідання не з`явились, подали заяви, в яких повідомили, що визнають заявлені позовні вимоги, розгляд справи просять провести без їхньої особистої участі.
Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ваньовичі Самбірського району Львівської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Самбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 26.03.2021 року (а.с. 27).
Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 відомо про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яке відбулось 01.03.1956 року (а.с. 39). Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 відомо, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ваньовичі Самбірського району Львівської області (а.с. 38).
Із довідки виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області №713 від 02.07.2021 року відомо, що ОСОБА_5 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_2 (а.с. 28).
Як вбачається із копії заповіту, посвідчено секретарем Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області 04.09.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 55, ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, що їй належатиме на день її смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй на праві власності житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла своєму внукові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 29).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 24 вересня 1993 року Стрілковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком вказано ОСОБА_2 (а.с. 31).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 30.10.1965 року Стрілковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному свідоцтві його матір`ю вказано ОСОБА_5 (а.с. 32).
Позивач звернувся в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини, про що була заведена спадкова справа № 424/2021 у нотаріуса та № 67911938 у спадковому реєстрі (а.с. 30).
Із повідомлення завідувача Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 24.04.2023 року відомо, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить колишньому колгоспному двору головою якого є ОСОБА_5 і нотаріальною конторою не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно, оскільки це майно належало померлій та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. За захистом свого права як спадкоємця ОСОБА_5 щодо даного майна позивачу рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування (а.с. 33).
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Із копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28 липня 1988 року виданого виконавчим комітетом Стрілковицької сільської ради Самбірського району відомо, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_5 (а.с. 34).
Згідно довідки, виданої Самбірським МБТІ від 18.12.2023 року № 2618 відомо, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на право особистої власності в цілому за ОСОБА_5 , як головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на основі рішення Самбірського райвиконкому від 16.06.1988 року № 182 (а.с. 55).
У відповідності до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
За правилами частин першої та третьої статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому в даному випадку застосовується положеннями ЦК Української РСР 1963 року.
Відповідно до статті 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).
Згідно з частиною другою статті 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року №697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.
Положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі №713/1310/17-ц.
Згідно даних погосподарського обліку по АДРЕСА_1 , станом на 01 липня 1990 року тип двору був колгоспний, у вказаному житловому будинку були зареєстровані такі особи:
- голова двору ОСОБА_5 власник, голова сім`ї
- ОСОБА_3 син (а.с. 35).
Згідно паспорту ОСОБА_7 , із 16 лютого 1987 року вона зареєстрована у АДРЕСА_2 (а.с. 82 83). Враховуючи викладене, у неї не виникло право на частку в майні колишнього колгоспного двору.
Із даних погосподарського обліку с. Ваньовичі Самбірського району Львівської області відомо, що станом на 15 квітня 1991 року у вказаному житловому будинку були зареєстровані такі особи:
- голова домогосподарства - ОСОБА_5
- ОСОБА_3 син (а.с. 36).
Згідно даних паспорту ОСОБА_3 зареєстрований із 17 березня 1992 року по АДРЕСА_3 (а.с. 70-74).
Батько позивача, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 18.02.1994 року.
На витребування частки із майна колишнього колгоспного двору, що збереглося станом на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
Враховуючи викладене слід зазначити, що ОСОБА_8 вибула із спірного господарства до 1991 року, більше трьох років не приймала участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору і тому право на частку у неї не виникло. ОСОБА_3 вибув із спірного господарства в 1992 році, за час проживання не приймав участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору, більше трьох років не витребовував свою частку з майна колишнього колгоспного двору, а тому втратив право на витребування своєї частки з даного господарства, яка перейшла в рівних частинах до інших членів колгоспного двору. ОСОБА_2 вибув із спірного господарства в 1991 році, за час проживання не приймав участь своєю працею та коштами у веденні спільного господарства колгоспного двору, більше трьох років не витребовував свою частку з майна колишнього колгоспного двору, а тому втратив право на витребування своєї частки з даного господарства, яка перейшла в рівних частинах до інших членів колгоспного двору.
Беручи до уваги наведене вбачається, що єдиним членом колгоспного двору була баба позивача ОСОБА_5 і їй в цілому належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про технічну характеристику від 18.12.2023 року видану Самбірським МБТІ відомо, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в 1956 році. Будинок позначений на плані А1, загальною площею 71,2 кв.м. та 15,6 кв.м. житлової площі. До господарських будівель та споруд належить: стайня Б, стодола В, вбиральня Г, огорожа 1-2, замощення І (а.с. 53).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Беручи до уваги вищенаведене суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами. Позивач має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Повне судове рішення буде складено 29.02.2024 року.

Суддя