Справа № 539/5429/23
Провадження № 2/539/120/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої з поміж іншого майна входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 ОСОБА_4 . У Другій Лубенській державній нотаріальній конторі на майно померлого ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №170/2018, згідно матеріалів якої спадкоємцем за законом є дружина померлого ОСОБА_2 . Сини спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовились. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.12.2014 року, встановлено, що спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є її син ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину, в тому числі і житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті його матері.

Разом з тим, державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., після вивчення поданих ОСОБА_2 документів на оформлення спадкового майна, встановлено, що правовстановлюючі документи на спадковий вищевказаний будинок, тобто документи, які б підтверджували належність зазначеного житлового будинку спадкодавцеві у спадкоємця відсутні. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з тим, що у неї відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане майно.

Такими діями було порушено право позивача щодо набуття прав власності в порядку спадкування. У зв`язку з цим позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилися. Представник позивача надала заяву до суду про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримують.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечують.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що будинок с.Окіп побудували в дідусь з бабусею та татом. Після смерті дідуся будинок став належати бабусі ОСОБА_4 . Бабуся жила там весь час, а в останні її роки, оскільки вона хворіла, то вони переїхали до неї і жили всі разом. Після смерті бабусі вирішили не оформлювати будинок, оскільки він і так належав батькові. У бабусі з дідусем були ще дочка і син, але вони не претендували на будинок, оскільки ми всі там жили. Син дідуся з бабусею проживає десь в росії, а донька також десь виїхала, останнього разу її бачили після смерті батька в 2017 році.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що знає свекруху позивачки. В селі Окіп вона проживала до 16 років, приїжджала в село кожного тижня до смерті матері. ОСОБА_8 проживала за адресою АДРЕСА_1 . Часто бачила позивачку за цією адресою. В будинку проживала ОСОБА_4 з чоловіком. Чоловік раніше помер, а вона років 20-25 тому. Родичі приїжджали, позивачка із своєю сім`єю. На питання головуючої, повідомила, що єдиної господинею в будинку була ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що проживала в с. Окіп від народження 1960 до 1992 року. Знає сім`ю ОСОБА_10 , живуть майже на одній вулиці. Будинок будували ОСОБА_8 з її чоловіком. У них в сім`ї троє дітей, найстарший син помер, ще є донька та син. ОСОБА_11 доглядав син позивачки, він проживав з нею до смерті. Позивачка із своєю сім`єю постійно їздили до ОСОБА_12 , вели господарство. До 2002 року коли померла ОСОБА_12 інших хазяїв не бачила.

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 05.12.2017 року (а.с.10).

Родинні відносини позивачки з померлим підтверджуються - свідоцтвом про укладення шлюбу, серія НОМЕР_2 від 03.11.1973 року, актовий запис №428 (а.с.9).

Після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина до складу якої з поміж іншого майна входить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_4 на вказане домогосподарство виникло за її життя шляхом внесення відповідного запису в погосподарську книгу №2 на 2001-2005 рр Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Даний факт підтверджується витягом з погосподарської книги (номер об`єкта погосподарського обліку 149) витяг зареєстровано 20.09.2022 року №18-10/16/69 Старостою Тишківського старостинського округу (а.с.24).

Державна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не була проведена. Дана обставина підтверджується Довідкою КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.09.2023 року №989 (а.с.21).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.12.2014 року, визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 на земельну частку (пай) розміром 2,57 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області, яка належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ПЛ №0269405 від 05.03.1997 року, зареєстрованого 15.03.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №305. (а.с.25-26)

23.05.2018 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом (наявна копія спадкової справи №170/2018) (а.с.65-132).

Сини померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 від прийняття належних їм часток в спадщині відмовились (а.с.69-72, 80).

18 серпня 2023 року відповідно до постанови нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у позивача ОСОБА_2 документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 132).

Відповідно до висновку про вартість майна - будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , вартість майна становить 62450 грн (а.с.36)

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Так, судом встановлено, що оскільки позивачка ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за законом, прийняла спадщину за ОСОБА_3 , оскільки в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини, не відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України).

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 на 2001-2005 рр. Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований в 1984 році, головою сім`ї та членом домогосподарства є ОСОБА_4 (а.с.24).

Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 14.10.2022 року №14-18/10/113, останнім місцем реєстрації громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , було с.Окіп Лубенського району Полтавської області. На час її смерті за цією адресою вона була зареєстрована одна (а.с.11 з.б.).

Відповідно до копії технічного паспорта за реєстраційним номером ТІ01: НОМЕР_3 , виданого ТОВ «Техексперт-БТІ» до складу домоволодіння житлового будинку в АДРЕСА_1 входять: житловий будинок «А-1», сарай-гараж «Б», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь 1/2 ч. «№1» огорожа «№2,3» (а.с.18-20).

У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Отже, враховуючи те, що позивачка протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 328, 331, 377, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 6-13, 76, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок «А-1» (загальною площею 74,9 кв. м., житловою площею 38,6 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами: сарай-гараж «Б», погріб «Г», вбиральня «Д», колодязь 1/2 ч. «№1», огорожа «№2,3».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 06 лютого 2024 року.

Суддя Я.В. Просіна