ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2215/24
провадження № 2/753/3744/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Кушнір А.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІСМАТЕРІЛИ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» (далі по тексту - позивач, ТОВ ««БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником машиномісця № НОМЕР_1 (сектор В) та машиномісця № 64 (сектор А), в підземній автостоянці за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем на адресу відповідача був надісланий для підписання проект Договору про надння послуг з обслуговування паркінгу № 19-12-23-32В/Ср12 від 19.12.2023, однак підписаний відповідачем примірник договору на адресу позивача не повертався. Між сторонами відсутній договір про надання послуг з утримання та облуговування утримання та обслуговування машиномісця, проте позивач фактично надає послуги з утримання та облуговування машиномісць, які не можуть бути відокремлені, фактично надаються, а тому відповідач як власник цього нерухомого майна зобов`язаний їх оплачувати. У зв`язку з чим за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 26 690,00 грн. - основного боргу, 2984,73 грн. - інфляційна складова боргу, 752,93 грн. - 3% річних, яку він просить стягнути.

Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 28.02.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

14.03.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 26.03.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив, відповвдно до ст. 179 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, вказав що відповідачу був надісланий для підписання проект Договору про надння послуг з обслуговування паркінгу, проте підписаний відповідачем примірник договору на адресу позивача не повертався, однак послуги з облуговування паркінгу позивачем надавалися, відсутність договору не є підтавою для звільнення власника машиномісця від оплати послуг, просив позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні відповідач надав пояснення, повідомив, що придбав машиномісце № 64 у 2022 році, а машиномісце № НОМЕР_1 у 2021 році, спілкувався з іншими власниками машиномісць та мали намір створити власний кооператив, після повномасштабного вторгення виїхав в Хмельницьку область та повернувся в кінці 2022 року, не погоджується з ціною на вказані послуги, оскільки завищені, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслушавши пояснення учасників справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є власником машиномісця № НОМЕР_1 (загальна площа 15,8) та машиномісця № 64 (сектор А) (загальна площа 14,3), в підземній автостоянці за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 49, 61).

Між сторонами відсутній договір про надання послуг з утримання та облуговування нерухомого майна, проте позивач фактично надає послуги з утримання та облуговування машиномісць, що підтверджується договором № 3315177 від 28.11.2003 з АК «Київенерго» (а.с. 25-28), договором підряду № 01-09-11/СР12 від 01.09.2012 (а.с. 29), договором № 5921255 від 25.09.1018 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони (а.с. 32), договором про виконання роботи від 01.01.2020 (а.с. 33), договором № 03/03/02/21 від 03.02.2020 про надання послуг (а.с. 34-35), договором № 18/03/21/БСМ від 18.03.2021 про надання з технічного обслуговування установок автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та централізованого пожежного спостереження (а.с. 36-37), договором № 1081 від 01.11.2023 охорони кнопкою тривожної сигналізації (а.с. 38-39), договором № 02/01/23 від 02.01.2023 на послуги з технічного обслуговування первинних засобів пожежогасіння (а.с. 40-41), договором № 19-12-23-32В/Ср12 від 19.12.2023 про надання послуг з обслуговування паркінгу (а.с. 50-52).

Витрати по утриманню та експлуатації стоянки розраховуються, виходячи із фактичних витрат на утримання за попередній період з урахуванням планового прибутку та податків, шляхом ділення на загальну кількість машиномісць, що становить 192 машиномісць.

З 01.10.2021 тариф за обслуговування одного машиномісця становить 580,00 грн., щомісячно, що підтверджується розрахунками витрат по утриманню та експлуатації стоянки (а.с. 43).

За відповідачем утворилася заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, згідно розрахунку заборгованості станом на 01.01.2024 складає 26 690,00 грн. (а.с. 66).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, ст. 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Згідно п. 15. Правил зберігання автотранспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою КМ України від 22 січня 1996 року № 115 плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Згідно з п. 16 цих же Правил на всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання, а за довготермінове - на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу.

При цьому, оскільки Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках не встановлюють виключень щодо врегулювання спорів, то слід керуватись загальними положеннями, встановленими законом (Постанова Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №761/48615/18).

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини між споживачем та особою, яка надає житлово-комунальні послуги, в тому числі й щодо нежитлових приміщень, до яких відноситься підземна автостоянка.

Із положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951 цс 15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та мовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати платежів за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги.

Оскільки відповідач тривалий час не здійснює оплату, наданих позивачем послуг з утримання та обслуговування машиномісць, у зв`язку з цим за відповідачем утворилася заборгованість станом на 01.01.2024 складає 26 690,00 грн.

Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, на підставі ст. 625 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача інфляційні складова боргу у розмірі 2 984,73 грн. та 3% відсотків річних у розмірі 752,93 грн.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію Договору № 18/08/23/БСМ про надання правничої допомоги від 18.08.2023, Додаткову угоду № 10 до Договору № 18/08/23/БСМ про надання правничої допомоги від 18.08.2023, акт приймання-передачі наданих послуг № 10 від 18.01.2024.

У зв`язку з наведеним суд стягує з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІСМАТЕРІЛИ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» заборгованість у розмірі 26 690,00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 984,73 грн., 3 % відсотків річних у розмірі 752,93 грн., а всього стягнути 30 427,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ», , адреса: 02068, м. Київ, вул. А.Ахматової, 3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . Повний текст судового рішення складено 26.04.2024.

Суддя: