Справа № 306/2223/22
Провадження № 22-ц/4806/1360/23
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

21 лютого 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П., суддів: Мацунича М.В. і Фазикош Г.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 25 вересня 2023 року (у складі судді Уліганинця П.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 25 вересня 2023 року не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України (не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції).

В ухвалі судді Закарпатського апеляційного суду від 02 листопада 2023 р. апелянту було запропоновано усунути цей недолік (а.с.103).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 25 вересня 2023 р. належить визнати неподаною і повернути, із таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ч. ч. 2,3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За приписами ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 02 листопада 2023 р. була надіслана ОСОБА_1 : 02 листопада 2023 р. (а.с.104), 12 грудня 2023 р. (а.с.108), 26 січня 2024 р. (а.с.115).

Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.109-114), (а.с.116-120).

Верховний Суд у своїй постанові від 11.06.2021 р. у справі № 2-6236/11 висловив правову позицію, яка полягає у тому, що сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також належить зауважити, що ініціатором апеляційного провадження була ОСОБА_1 , яка подала апеляційну скаргу в листопаді 2023 р., на момент постановлення цієї ухвали пройшло три місяці з моменту подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції і п`ять місяців із моменту ухвалення рішення суду першої інстанції, і протягом цього часу ОСОБА_1 не вчинено жодних заходів для того щоб якомога скоріше дізнатися про стан своєї апеляційної скарги та усунути недоліки, які були виявлені судом апеляційної інстанції під час її подачі.

Ураховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України, протягом указаного судом строку недоліки апеляційної скарги заявником усунуті не були, апелянт не цікавиться самостійно станом розгляду своєї апеляційної скарги, яка була подана у листопаді 2023 р., апелянт була повідомлена про наявність ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху, однак протягом встановленого процесуальним законом строку належним чином не зреагувала на неї, то суд вважає, що апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала

Відповідно до ч.7 ст.357 ЦПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ч.ч.2,3 ст.185, ч.7 ст.357 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 25 вересня 2023 року (у складі судді Уліганинця П.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, визнати неподаною і повернути заявнику. 2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 3.Повне судове рішення складено 21 лютого 2024 р.

Судді: