Справа № 296/1724/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2024 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №296/1724/24, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшл заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі 296/1724/24 зі змісту якої остання просить витребувати у Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір отриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 26.02.2024, заяву передено на розгляд судді Шкирі В.М.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 та доводи, якими вона обґрунтовується, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Частиною 1 ст. 117 ЦПК України визначено, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення доказів.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Разом з тим, вказані вимоги закону ОСОБА_1 при поданні заяви про забезпечення доказів не дотримані.

Так, у вказаній заяві ОСОБА_1 не зазначила обставини, які б давали підстави суду припускати, що засіб доказування може бути втрачено або, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що докази, які вона просить витребувати перебувають у УПФУ в Житомирській області , однак у заяві про забезпечення доказів ОСОБА_1 не зазначила іншу сторону, не зважаючи на те, що вона їй відома, у тому числі її місцезнаходження, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Окрім іншого, відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Разом з тим, ОСОБА_1 судовий збір за подання вказаної заяви сплачено не було, та вказано, що вона звільнена від його сплати

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви про забезпечення доказів, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 гривні, відтак сума судового збору становить 605,60 гривень.

З урахуванням всього вищевикладеного, суддя встановив, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не відповідає вимогам ч. 1 ст. 117 ЦПК України, а також відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, її необхідно повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 116, 117 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №296/1724/24 - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційногосуду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04.03.2024

Суддя В. М. Шкиря