справа №389/2749/23
провадження №2/176/80/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Ляху В.Л.,

з участю представника позивача, адвоката Урсаленко О.М. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання малолітніх дітей -

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2023 року зі Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, за підсудністю надійшов вищезазначений позов.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.02.2015 року він сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини доходу. Також, згідно із рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.03.2023 року він сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини доходу. Наразі обставини змінились таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей у такому розмірі. Він проходить службу у лавах Збройних сил України і потребує значних коштів для придбання собі спорядження, білизни та додаткових харчів та засобів гігієни. На переконання позивача ч.5 ст. 183 Сімейного Кодексу України встановилено граничний розмір відрахування частини заробітку (доходу) на двох дітей як 1/3 частина від суми доходу. Тому він просить зменшити розмір аліментів на кожну дитину з до 1/6 частини його заробітку (доходу), що змусило його звернутись до суду з даним позовом.

При цьому, будь-яких доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей суду не надав, як і не надано відомостей, що перебуває в ЗСУ.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 19.09.2023 року, головуючого суддю визначено ОСОБА_6 .

Згідно із розпорядженням №73 від 14 лютого 2024 року заступника керівника апарату Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» та у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 06 лютого 2024 року №339/0/15-24, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи, яка на момент відставки головуючого судді Кучми В.В. не розглянута.

14 лютого 2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючого суддю Волчек Н.Ю.

Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 05 березня 2024 року.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Урсаленко О.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому зазначив, що з відповідачкою ОСОБА_2 позивач перебуває у шлюбі, але наразі проживають окремо. Будь-які докази на підтверження погіршення матеріального стану позивача до суду не вважає за потрібне додавати, оскільки законом чітко визначено у якому розмірі стягуються аліменти на утримання двох дітей. На його думку розмір стягуваних аліментів не може бути більшим ніж 1/3 частини доходів позивача і крапка.

Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились у своїх заявах (кожна окремо) просили справу розглядати без їх участі. При цьому, відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів, які позивач сплачує на утримання їх спільної малолітньої дитини.

Відповідачка ж ОСОБА_3 03.11.2023 року надіслала суду відзив на позов, де просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не вказав у позові жодну з передбачених ст. 192 СКУ підстав для зменшення аліментів, окрім того, не надав жодних доказів, що будь-яка причина дійсно існує. Крім того, відповідачка звертає увагу суду на те, що позивач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні, не спілкується з сином. Суми аліментів у розмірі частини від доходу, які зобов`язаний сплачувати позивач на утримання сина вистачає лише для задоволення його першочергових потреб, тому при зменшенні цього розміру їй доведеться прикладати додаткові зусилля для забезпечення належного утримання дитини, а також це призведе до порушення прав та інтересів дитини.

Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, відзив на позов, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів його доходу, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . /а.с.10/

Крім того, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . /а.с.7/

Ухвалюючи зазначене рішення, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд враховував усі істотні обставини, передбачені ст. 182 СК України, і останній в повному обсязі визнав позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення в розмірі 1/4 частини знаючи що він вже є платником аліментів на утримання сина від попереднього шлюбу за рішенням суду від 02 лютого 2015 року, погодився із рішенням суду, не оскаржував його.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей у розмірі частини свого доходу, оскільки проходить службу у лавах ЗСУ та потребує значних коштів для придбання собі спорядження, білизни, харчів та засобів гігієни. При цьому буть-яких доказів цьому не надав.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, зміна сімейного стану позивача, а саме народження другої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. До такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16.09.2020 року справа № № 565/2071/19.

Натомість, доказів погіршення свого матеріального становища позивач суду не надав. Таким чином, ОСОБА_1 не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Його доводи про те, що знаходячись у лавах ЗСУ на службі він має додаткові витрати на спорядження, їжу, засоби гігієни також нічим не підтверджено, як і не підтверджено проходження позивачем служби у лавах ЗСУ.

При цьому суд звертає увагу на те, що розмір аліментів який має сплачувати позивач на утримання своїх дітей відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, без підтвердження погіршення матеріального становища позивача буде суперечити інтересам дітей.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішеннями суду, то у задоволенні позову слід відмовити.

Посилання представника позивача на ч.5 ст. 183 Сімейного Кодексу України як на підставу зменшення розміру аліментів не доводячи при цьому зміну матеріального стану позивача, не заслуговують на увагу, оскільки дана частина стосується наказного провадження, а аліменти на утримання дітей позивача були стягнуті не судовим наказом, а рішеннями суду у позовному провадженні та їх розмір визначено в межах позовних вимог та з урахуванням пояснень сторін та наданих суду доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 185, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 06.03.2024 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК