Справа № 524/636/24
Провадження №2/524/1070/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі судового засідання Панченко А.О.,

з участю прокурора Лісового В.В., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської рада Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до суду звернувся заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської рада Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов обґрунтований тим, що 19 листопада 2021 року близько 18 год. 45 хв., в темний час доби, при сухому асфальтобетонному покритті без зафіксованих слідів гальмування, без опадів, освітленій міським електроосвітленням проспекту Лесі Українки в м. Кременчук Полтавської області поблизу зупинки громадського транспорту «Керченська», яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Воїнів Інтернаціоналістів в напрямку вул. Козацька м. Кременчука Полтавської області, керуючи автомобілем Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у крайній правій смузі руху, рухався водій ОСОБА_1 .. В цей саме час, в попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у межах правої крайньої смуги руху, керуючи велосипедом марки «Emotion», рухався велосипедист ОСОБА_2 . Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, в районі зупинки громадського транспорту «Керченська», проспекту Лесі Українки, в м. Кременчуці, водій ОСОБА_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, тим самим порушив вимоги п. 13.3. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: 13.3. Під час обгону, випередження, об?їзду перешкоди чи зустрічного роз?їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху; внаслідок чого, допустив наїзд передньою крайньою правою частиною керованого ним автомобіля у бокову ліву частину велосипеда марки «Emotion» під керуванням велосипедиста ОСОБА_3 . В результаті наїзду, велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи N? 417 від 13.06.2022 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, який утворився від не менш як однократного травмуючого впливу тупого, твердого предмету, за механізмом удару, що можливо при дорожньо-транспортній пригоді, у водія велосипеда, як від безпосередньої дії предмету із обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку лівої ключиці, так і при падінні тіла з попередньо наданим йому прискоренням на площину, з опорою на витягнуту ліву руку в проміжок часу, обставин на які вказує постанова слідчого, підекспертний і дані медичної документації, про що свідчить їх характер і локалізація, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров?я. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи N? 54 від 26.05.2022 року, в умовах місця пригоди водій автомобіля Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 , шляхом виконання вимог п.13.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких причин технічного характеру. В умовах місця пригоди дії водія Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України. Потерпілому ОСОБА_4 , заподіяні тілесні ушкодження, з якими потерпілий госпіталізований до КНМП «ЛЛ «Кременчуцька», де він знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.11.2021 по 06.12.2021. Вартість лікування склала 21 263,52 грн., з яких 19 244,52 грн підлягають стягненню до місцевого бюджету, 2 019,00 грн. - до Державного бюджету України. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України повернено прокурору, в добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані.

Представник позивача прокурор Лісовий В.В. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представники Національної служби здоров`я України та Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явились, про дату слухання справи повідомлялись належним чином, на адресу суду направили клопотання про слухання справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, зазначив, що коштів на оплату шкоди не має, є інвалідом 2 групи, отримує мінімальну пенсію.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

19 листопада 2021 року близько 18 год. 45 хв., в темний час доби, при сухому асфальтобетонному покритті без зафіксованих слідів гальмування, без опадів, освітленій міським електроосвітленням проспекту Лесі Українки в м. Кременчук Полтавської області поблизу зупинки громадського транспорту «Керченська», яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Воїнів Інтернаціоналістів в напрямку вул. Козацька м. Кременчука Полтавської області, керуючи автомобілем Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у крайній правій смузі руху, рухався водій ОСОБА_1 .. В цей саме час, в попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у межах правої крайньої смуги руху, керуючи велосипедом марки «Emotion», рухався велосипедист ОСОБА_2 . Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, в районі зупинки громадського транспорту «Керченська», проспекту Лесі Українки, в м. Кременчуці, водій ОСОБА_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, тим самим порушив вимоги п. 13.3. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: 13.3. Під час обгону, випередження, об?їзду перешкоди чи зустрічного роз?їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху; внаслідок чого, допустив наїзд передньою крайньою правою частиною керованого ним автомобіля у бокову ліву частину велосипеда марки «Emotion» під керуванням велосипедиста ОСОБА_3 . В результаті наїзду, велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи N? 417 від 13.06.2022 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, який утворився від не менш як однократного травмуючого впливу тупого, твердого предмету, за механізмом удару, що можливо при дорожньо-транспортній пригоді, у водія велосипеда, як від безпосередньої дії предмету із обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку лівої ключиці, так і при падінні тіла з попередньо наданим йому прискоренням на площину, з опорою на витягнуту ліву руку в проміжок часу, обставин на які вказує постанова слідчого, підекспертний і дані медичної документації, про що свідчить їх характер і локалізація, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров?я. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи N? 54 від 26.05.2022 року, в умовах місця пригоди водій автомобіля Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 , шляхом виконання вимог п.13.3 Правил дорожного руху, для чого у нього не було будь-яких причин технічного характеру. В умовах місця пригоди дії водія Mercedes Benz Sprinter 413, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.10.2022 року закрито кримінальне провадження №0001747 відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного ОСОБА_1 із потерпілим ОСОБА_4 .

Згідно відповіді на запит № 01-16/817 від 10.06.2022 року, яка надана КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 19.11.2021 року по 06.12.2021року з діагнозом закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків. На лікування ОСОБА_4 витрачено з бюджету кошти у розмірі 21 263 грн. 52 коп., відповідно калькуляції витрат на лікування.

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч. 4 ст. 93-1 КПК, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства.

Аналіз положень глави 9 цього Кодексу дає підстави для висновку про те, що обвинувачений у кримінальному проваджені звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 129 КПК України).

За загальним правилом для покладення на особу відповідальності за шкоду, завдану неправомірними діями, суду необхідно встановити склад цивільного делікту (правопорушення): неправомірні дії (бездіяльність) особи, шкода, її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між ними.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

П. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року вказує, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Відповідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Винна особа зобов`язана відшкодовувати витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, тому невідшкодування ОСОБА_1 до бюджету, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 є порушенням інтересів держави щодо надходження належних коштів до бюджетів всіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду прокурор не сплачував судовий збір, так як звільнений від його сплати.

Оскільки відповідач, як інвалід 2 групи на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської рада Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави до Державного бюджету України витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 у сумі 2 019,00 грн, які перерахувати на номер рахунку: UA 0016706; код отримувача 37959255, отримувач - ГУК у Полт.обл./тг м. Кременчук/24060300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, адреса: АДРЕСА_1 ) до бюджету міста Кременчука витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 19 244,52 грн., які перерахувати на номер рахунку: UA 0016706; код отримувача 37959255, отримувач ГУК у Полт.обл./тг м. Кременчук/24060300, банк отримувача Казначейство України(ЕАП).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Рибалка