Справа № 525/120/24
Провадження №2/525/123/2024 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2024 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судового засідання Хоменка М.М.,
з участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», представник позивача Керод Христина Ігорівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою суду від 09.02.2024 було відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.03.2024.
Представник позивача АТ АКБ «Львів» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, підтвердив отримання від позивача кредитних коштів та погодився з розміром заборгованості.
Суд, заслухавши пояснення відповідача по справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідач отримав кредитні кошти та вносив платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку боржника (а.с. 19-23).
У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання ОСОБА_1 не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
У матеріалах справи наявний лист-вимога Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» від 11.01.2023 адресований ОСОБА_1 із вимогою виконання порушеного зобов`язання та погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак на цей час вимоги банку не виконані та в добровільному порядку грошові кошти АТ АКБ «Львів» не повернуті (а.с.5).
За наведених обставин, беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору були отримані грошові кошти в кредит, однак зобов`язання за умовами вищезгаданого договору належним чином не виконуються, грошові кошти в добровільному порядку банку не повернуто, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ АКБ «Львів» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат, з урахуванням того, що позов підлягає до задоволення, відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 141, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України,
Позовні вимоги Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» задовольнити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» 1514 ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
представник позивача: Керод Христина Ігорівна, адреса: вул. Сербська, 1, м. Львів;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 18 березня 2024 року.

Суддя Я.В. Прасол