РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3879/23

провадження у справі № 2-о/0285/8/24

29 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….…Літвин О. О.,

секретаря…………......................Клечковської М. М.,

з участю:

заявника........................................ ОСОБА_1 ,

представника заявника................Шепети Р. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами окремого позовного провадження, цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: приватний нотаріус Звягельського

районного нотаріального округу Житомирської області Якубовська Тетяна Олексіївні,

ОСОБА_2

про встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнених заявлених вимог від 18.10.2023 /а.с.33-37/, просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , починаючи з 07.02.2007 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше 5 років.

В обґрунтування своїх вимогпосилається на те, що вона проживала спільно з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинахза місцем його реєстраціїв АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані побутом та мали взаємні права і обов`язки. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок, в якому разом проживали, однак через відсутність у неї факту проживання зі спадкодавцем, позбавлена права на спадкування спадкового майна.

Встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини.

29.09.2023 протокольною ухвалою до участі у справі було залучено заінтересовануособу, дочку померлого ОСОБА_2 , як можливуспадкоємицюмайна померлого.

Заявник в судовому засіданні пояснила, що проживала із ОСОБА_4 з 1992 року, коли він ще був у іншому шлюбі. Спільних дітей не мали, офіційно шлюб не укладали.

Представник заявника просив задовольнити заяву, мотивуючи тим, що наявність факту стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , притаманних подружжю, підтверджується їхньою спільною реєстрацію, наявністю у заявниці оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та здійснення нею поховання чоловіка.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені вчасно та належним чином, відповідно до порядку, визначеному розділом І главою 7 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років помер ОСОБА_3 . На момент смерті він був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним з 07.02.2007 також була зареєстрована заявниця.

З повідомлення Звягельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05.07.2023 слідує, що померлий мав доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тричі був одружений, останній шлюб розірвано 25.03.1998.

У травні 2023 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , якою ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, в зв`язку з тим, що факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем не підтверджено рішенням суду.

Інформація щодо заповітів від імені Чаплінського у Спадковому реєстрі відсутня. Заяви від інших спадкоємців не надходили. Зазначене підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області.

Спадкове майно складається із житлового будинку по АДРЕСА_2 та земельної ділянки, на якому він розташований.

Згідно свідоцтва №2039 від 30.10.2018 поховання Чаплінського здійснила заявниця.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.19 ЦПК).

Справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони і знівельовує можливість суду втручатися у їх взаємовідносини. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Тобто саме заявник в справах окремого провадження зобов`язаний надати суду докази, за якими він просить встановити юридичний факт. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення), допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми (тобто дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування). Посилання на факти, без їх доведення належними та допустимими доказами, не може бути підставою для задоволення заяви.

Встановлення факту проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки, має для заявниці юридичне значення, а саме: можливість оформити спадщину після його смерті.

Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Звертаючись з цією заявою до суду на підтвердження факту свого проживання з ОСОБА_6 в період 2007 року заявниця надала документи, пов`язані із його смертю та захороненням. Однак ці документи не підтверджують факт її перебування в фактичних шлюбних відносинах, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим. Так само як і наявність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на майно спадкодавця.

Допитані судом свідки ОСОБА_9 , сусід померлого і заявниці, та ОСОБА_10 , яка є близькою подругою ОСОБА_7 , кожен окремо, показали, що остання понад 20 років проживала разом із ОСОБА_6 до його смерті, вели спільне господарство. Водночас їхні пояснення носять узагальнений характер, являють собою суб`єктивну оцінку особистих стосунків ОСОБА_11 з померлим, стосуються здебільшого констатації факту їх сумісного проживання та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю. Твердження свідків про ступінь близькості таких стосунків ґрунтуються на розповідях самої заявниці.

Численна практика Верховного Суду підтверджує, що лише показання свідків не можуть бути підставою для встановлення наявності фактичних шлюбних і сімейних відносин.

Факт реєстрації (проживання) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу.

Доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, докази: ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності подружніх взаємних прав та обов`язків, інші докази, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Надані заявницею та її представником суду документи не підтверджують ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, ремонт останнього та інших обставин, які б могли засвідчити факт спільного проживання.

Таким чином, доказів довготривалих відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що є основною ознакою для встановлення факту проживання однією сім`єю, не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява не підтверджується належними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення (ст.ст.352, 354 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Дата виготовлення повного тексту рішення 05.03.2024.

Головуюча суддя О. О. Літвин