Справа № 692/1109/23
Провадження № 2-др/692/1/24
У Х В А Л А
19 лютого 2024 року с-ще Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Левченко Л.О.,
за участю секретаря Савенко О.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою,
У судовому засідання 19.02.2024р. представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Весеньов Є.В. на задоволенні заяви наполягав посилаючись на ст. 270 ЦПК України, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. У позовній заяві було зазначено, що попередній розрахунок судових витрат складає суму судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 70 000 грн. Під час розгляду справи докази понесених судових витрат ним суду надано не було, однак під час виступу в судових дебатах він зазначав про подачу таких доказів, протягом строку, визначеного ЦПК України.
Дослідивши заяву з додатками та матеріали цивільної справи № 692/1109/23 суд дійшов до наступного.
Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29 січня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою задоволено частково. З відповідачів на користь позивача стягнуто солідарно грошові кошти (борг) у сумі 586281,28 грн. у рахунок погашення боргу за розпискою від 09.10.2021р., також стягнуто судовий збір в сумі 5861,82 грн., по 2930,91грн. з кожного. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. У мотивувальній частині рішення зазначено, що стороною позивача не надано доказів витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи та не зроблено заяву про надання таких доказів протягом 5 днів з дня прийняття рішення. За таких умов, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 70000,00грн.

Згідно ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно положень ч. 1-4 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача, обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення вказав, що рішенням суду не вирішено питання судових витрат і він у судових дебатах зазначав, що надасть відповідні докази у подальшому, протягом 5 днів.

Суд наголошує, що відповідно до ухвали суду від 26.10.2023р. розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою проводився за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Стаття 279 ЦПК України визначає особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Так, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 279 ЦПКУ).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 279 ЦПКУ).

Суд звертає увагу, що оскільки розгляд цієї справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, то судові дебати не проводились, а твердження представника позивача про будь-які заяви, зроблені під час виступу у судових дебатах у справі, не відповідають дійсності.

Стороною позивача надано докази надання правової допомоги з порушенням порядку їх подання, визначеного ст. 83 ЦПК України, а у матеріалах справи відсутні будь-які письмові заяви, клопотання про неможливість вчасного надання доказів понесених витрат на правову допомогу та необхідність надання таких доказів протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

Окрім того, слід звернути увагу, що у мотивувальній частині рішення суду від 29.01.2024р. було встановлено, що стороною позивача не надано доказів витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи та не зроблено заяву про надання таких доказів протягом 5 днів з дня прийняття рішення та не підтверджено як узгоджений сторонами розмір витрат у сумі 70000,00 грн., про стягнення якого з відповідачів у своєму позові вказав позивач, так і будь-яких витрат позивача, пов`язаних з наданням правової допомоги, взагалі. Тому суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 70000,00 грн. слід відмовити.

Оскільки рішенням суду від 29.01.2024р. вирішено питання щодо усіх позовних вимог та щодо розподілу судових витрат, сторона позивача не дотрималась порядку надання доказів щодо правової допомоги, звернення з відповідними заявами (клопотаннями) і відповідачі заперечують проти стягнення витрат на правову допомогу, то у даній цивільній справі відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Весеньова Є.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 263-264, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Весеньова Євгена Володимировича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст ухвали виготовлено 21 лютого 2024 року.