Справа № 553/546/23
Провадження № 2/553/183/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.01.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Левицької В.О.,

представника позивача - адвоката Лазоренка Ю.М.,

представника відповідача - адвоката Бибика В.А.,

представника третьої особи - адвоката Онищенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» на дії керівника комунального підприємства щодо визнання фактів мобінгу (цькування) та їх усунення,

в с т а н о в и в:

15.03.2023 року до Ленінський районний суд міста Полтави області надійшов позов ОСОБА_1 до Директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни на дії керівника комунального підприємства щодо визнання фактів мобінгу (цькування) та їх усунення, в якому позивачем заявлено вимоги:

- визнати з боку директора комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни по відношенню до ОСОБА_1 , медичного директора комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» факту мобінгу (цькування), тобто систематичних триваючих умисних дій, які спрямовані на приниження його честі та гідності, ділової репутації, що проявлялися у формі психологічного та економічного тиску, створення стосовно нього напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність;

- зобов`язати директора комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Ларису Петрівну припинити мобінг (цькування) по відношенню до ОСОБА_1 , медичного директора комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що останні роки в нього з директором КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Л.П. стан постійного непорозуміння із моральним, психологічним та фінансовим тиском на нього. Прикладав зусилля вийти з конфліктної ситуації та налагодити нормальні робочі стосунки. Таке відношення головного лікаря, в подальшому директора комунального підприємства, персонально до нього склалося давно. Однак в останній час з її боку стосовно нього створюється відверто напружена, ворожа, образлива атмосфера, що напевно, є спробою вивести із психологічної рівноваги, а саме: створення нерівних можливостей та умов щодо призначення та переведення на посаду, проведення нерівної оплати за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації, безпідставного позбавлення частини виплат (премії та інші заохочення), а також відверто фактичне ігнорування як співробітника, що полягає у безпідставному негативному виокремленні його з колективу та ізоляція (виведення зі складу комісій з оплати праці та трудовим спорам.

З 1999 року і по даний час він знаходиться у трудових відносинах із КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради». З 02.02.2000 року перебував на посаді заступника головного лікаря з медичної частини, з грудня 2019 року по травень 2020 року на посаді виконуючого обов`язків медичного директора, з травня 2020 року на посаді медичного директора. Порушень трудової дисципліни не допускав, посадові обов`язки виконував сумлінно з самого початку трудової діяльності з 1986 року лікарем.

Вказує про порушення стосовно призначення та перебування на посаді «Медичного директора». Наприкінці 2019 року при зміні Статуту закладу «Дитяча міська клінічна лікарня м. Полтави» на Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», відповідно до наказу МОЗ України від 31.10.2018 № 1977 «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я» посади «головного лікаря» та «заступника головного лікаря з медичної частини», були перейменовані в посади «директора» та «медичного директора».

Посаду, яку він займав «заступника головного лікаря з медичної частини», наказом від 24.12.2019 р. № 334 «Про зміни штатного розпису» дійсно перейменували в посаду «медичного директора». Доповідну про зміну назви посад підготувала заступник директора з економічних питані. КГІ «ДМКЛ ПМР» ОСОБА_3 без юридичного обґрунтування. За два місяці його про зміни не попередили, з наказом не ознайомили, тому що повинні були одним наказом перевести на посаду «медичного директора» автоматично, відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, листа Міністерства соціальної політики від 2 жовтня 2018 р. № 18921/0/2-18/28. Відповідач була затверджена на посаду «директора комунального підприємства», а його перевели на посаду «завідуючого кабінетом медичної статистики» (наказ від 04.01.2019 № 98 л/тр), потім на посаду «заступника директора з медичної частини» (наказ від 20.02.2019 № 126 к/тр).

Наприкінці 2019 року відповідач змусила його написати заяву про переведення на посаду «виконуючого обов`язків медичного директора», мотивуючи тим, що посада «медичний директор» не внесена до Статуту КП «ДМКЛ ГІМР». Директором було видано відповідний наказ від 30.12.2019 № 683 п/тр. Такими діями відповідачем було порушено наказ МОЗ України від 31.10.2018 р. № 1977 та ч. 3 ст. 32 КЗпП України. Тільки в травні 2020 року його було затверджений наказом як «медичного директора». В травні 2021 року вийшов на роботу після довготривалого перебування на лікарняному з грудня 2020 року по травень 2021 року з приводу COVID-19 та постковідних ускладнень. Після виходу на роботу директор особисто запропонувала йому звільнити займану посаду, оскільки він не вписується в її команду. Відповідач продовжувала спроби звільнити його із займаної посади. В травні 2021 року було видано наказ від 25.05.2021 р. № 125 «Про створення комісії» з метою проведення службового розслідування щодо надання гарантійних листів випускникам УМСА про проходження інтернатури та послідуюче працевлаштування, була призначена комісія під головуванням заступника директора з організаційно-методичної роботи ОСОБА_4 , якою був зачитаний перелік буцім то порушень чинного законодавства з його боку. Чи проводилася перевірка Департаментом охорони здоров`я Полтавської міської ради з цього приводу, йому невідомо. Проте, на підставі акту службового розслідування від 04.06.2021 щодо перевірки надання гарантійних листів, було видано наказ від 04.06.2021 р. № 143 із посиланням на вище зазначену довідку.

У вересні-грудні 2021 року директором були вжиті заходи з метою скоротити посаду «медичного директора» з 07.12.2021 та ввести посаду «заступника директора з медичної частини», а саме - видано наказ під 13.08.2021 № 203 «Про зміни до штатного розпису», про що його було повідомлено майже через місяць листом від 09.09.2021 № 1848. Листом від 30.09.2021 надав згоду про переведення на посаду «заступник директора з медичної частини», однак зазначив, що дані дії роботодавця не відповідають наказу МОЗ України від 31.10.2018 № 1977 та Постанові КМ України від 27.04.1993 р. № 301. Далі повторно отримав «Персональне повідомлення» від 24.11.2021 № 2310 про зміни в штатному розписі відносно посади «медичний директор». У листі від 25.11.2021 зауважив, що вже дав свою згоду і підкреслив, що це є порушенням чинного законодавства.

Наступним кроком настала зміна «Посадової інструкції медичного директора КП «ДМКЛ ПМР» у вересні 2022 року, про що його повідомила юрисконсульт ОСОБА_5 та згодом представила її проект. У своїй доповідній від 10.10.2022 на ім`я директора Савченко Л.П. поставив питання, в чому причина зміни посадової інструкції, оскільки ніяких змін в структурі підприємства та Статуті не відбувалося та надав 23 пункти зауважень. Крім того, до інструкції були додані пункти, за які згідно нормативно-правових актів медичний директор не відповідає та не контролює. Йому невідомо, чи була затверджена директором посадова інструкція, примірник посадової інструкції йому не було надано. Таке відношення директора Савченко Л.П. принижує його честь та гідність, відображається на відношенні до нього частини працівників закладу, оскільки штучно створюються нерівні можливості та умови щодо призначення та переведення на посаду.

Щодо невиплати заробітної плати за сумісництво в липні-грудня 2021 року вказує, що працює медичним директором КП «ДМКОЛ ПМР» та одночасно працює дитячим анестезіологом без відпрацювання робочого часу у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, регулярно проводить знеболювання при проведенні оперативних втручань. 30.06.2021 написав заяву на ім`я відповідача із проханням надати йому сумісництво на 0,25 посади дитячого анестезіолога BAIT з 01.07.2021 до 31.12.2021 без відпрацювання робочого часу. Заява від 30.06.2021 була підписана «До наказу» директором Савченко Л.П. , заступником директора з економічних питань ОСОБА_3 , останньою на заяві було прораховано оклад та поставлено підпис. Зауважень не було, пропозицій переправити «сумісництво» на «суміщення» також не було. Загалом за цей період ним проведено на 0,25 посади 112 загальних знеболювань при річному навантаженні на посаду дитячого анестезіолога за 2021 рік 220 загальних знеболювань, що зафіксовано в різних документах: медичних картках стаціонарного хворого, нормативних документах призначення, списання наркотичних та психоактивних, журналах обліку наркозів, протоколах оперативних втручань тощо. Протягом липня-грудня 2021 року йому не оплачували сумісництво без відпрацювання робочого часу, незважаючи на вказану заяву, про що він дізнався в грудні 2021 року. Відмова в оплаті обґрунтовується невідповідністю заяви, але вона ж підписана директором і заступником директора з економічних питань. За весь час своєї роботи, починаючи з 2000 року, завжди писав заяви таким чином, після чого проводилася оплата праці. Згідно витягу із наказу від 25.06.2021 р. № 218-ктр «Про прийом на роботу по сумісництву», в якому зазначено «203. ОСОБА_6 на 0.25 ставки лікаря анестезіології дитячого відділення анестезіології та інтенсивної терапії 01.07.2021 р. по 31.12.2021 тобто, цей наказ і є підставою для проведення оплати. Розрахована ним доплата за місяць становила 2990,94 грн., тобто ця сума не була доплачена до його місячної заробітної плати протягом липня-грудня 2021 року.

Також вказує про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР», а саме те, що за 2021 рік та 8 місяців 2022 року адміністрацією комунального підприємства було виплачено тисячі премій та сотні доплат працівникам в різних розмірах, в багатьох випадках розміром до посадового окладу, а іноді і більше, в першу чергу керівному складу лікарні та підрозділів. Загалом виплачено премій в сумі 18193 759 грн, за складність та напруженість 1 824 019 грн. Засідань по обговоренню премій у закладі не проводиться, вирішується питання одноособово директором. За 2021 рік йому було нараховано премії двічі по 7000 грн. - до Дня медичного працівника та за підсумками 2021 року. Доган він не отримував, тому вважає, що мав право на преміювання також. В 2022 році йому було нараховано премії двічі за березень та квітень по 12580,00 грн. за чергування адміністратора по стаціонару в нічні часи та вихідні дні після початку бойових дій. Вказує, що премію та доплату за напруженість отримують дієт-лікар, дієтсестра, багато лікарів та медичних сестер поліклініки № 2, № 3, одній й ті ж завідуючі, старші медичні сестри, медичні сестри, навіть медичний персонал деяких відділень. Викликає великий подив та обурення позивача щодо призначення не тільки премії, але й доплати за напруженість старшій медсестрі стерилізаційного відділення на основну ставку та на сумісництво та такі ж виплати молодшій медичній сестрі стерилізаційного відділення. Розуміє, що призначення премії є привілеєм директора, але не до такого ступеню абсурдності та цинізму. Зауважень до його роботи за 2021-2022 роки не було, а тим більше дисциплінарних стягнень.

Зазначає про відмову у преміюванні за нагородження грамотою Полтавської обласної ради. В серпні 2021 року розпорядженням Полтавської обласної ради від 19.08.2021 № 211 був нагороджений грамотою Полтавської міської ради з нагоди Дня Незалежності України. На неодноразові звернення до відповідача з приводу виплати премії, отримував відповідь що ніякого розпорядження Полтавської обласної ради підприємство не отримувало. Оскільки премія не була нарахована в грудні 2021 року, то в січні 2022 року він надав директору копію вказаного розпорядження. Вказує, що розпорядження надійшло на електронну пошту КП «ДМКЛ ПМР» 02.11.2021 о 15:53 та додає копію скріншота. На неодноразові звернення до відповідача з приводу виплати премії отримував відмову без належного обґрунтовування, які розцінює, як моральне приниження та неповагу, повне ігнорування як співробітника та взагалі нехтування нормами не тільки моралі, але і здорового глузду.

Щодо виведення зі складу комісій по оплаті праці та трудовим спорам позивач вказує, що наказом від 04.01.2022 № 1за підписом директора Савченко Л.П. було затверджено склад комісій, Рад та відповідальних осіб по КП «ДМКЛ ПМР» на 2022 рік. Наказом від 02.01.2023 № 1 за підписом директора Савченко Л.І І. було затверджено склад комісій, Рад та відповідальних осіб по КП «ДМКЛ ПMР» на 2023 рік, згідно цього наказу його було виведено зі складу двох комісій: по оплаті праці та по трудовим суперечкам від адміністрації. В складі комісії не залишилося жодного медичного працівника, що є порушенням Колективного договору. Такі дії відповідача вважає відвертим фактичним ігноруванням його як співробітника, що полягає у безпідставному негативному виокремленні його з колективу та ізоляції, що ще більше впливає на його нервовий стан та змушує інших співробітників недооцінювати його професійну придатність.

Ухвалою судді від 20.03.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судового засідання.

11.04.2023 на адресу суду від представника відповідача директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Л.П. - адвоката Бибика В.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). Для встановлення фактів дискримінації співробітників відповідачем має бути наведено, що дії позивача відбувались на ґрунті дискримінації, тобто поводження із співробітниками у різний спосіб з іншими працівниками за певними ознаками без об`єктивного та розумного обґрунтування. Приєднані до позовної заяви докази чи посилання на них не містять інформацію застосування Савченко Л.П. до ОСОБА_1 будь-яких засобів фізичного, психологічного чи інших способів впливу з метою написання ним заяви про переведення на посаду виконуючого обов`язки медичного директора наприкінці 2019 року. Тому вказане твердження, як елемент мобінгу до позивача є припущенням в розмінні ч. 6 ст.81 ЦПК України.

Згідно наказу «Про зміни штатного розпису» № 334 від 24.12.2019 за поданням заступника директора з економічних питань ОСОБА_3 та погодження із інспектором відділу кадрів ОСОБА_7 було виведено із штатного розпису із 31.12.2019 1,0 посади «заступника директора з медичної частини» та введено в штатний розпис із 31.12.2019 1,0 посаду «медичного директора.» Вказаний наказ зумовлений оптимізацією роботи медичних закладів і не був одноособовим рішенням відповідача Савченко Л.П . Крім того, за наслідками його постановления не відбулось жодних змін в посадових обов`язків позивача чи інших змін фінансового характеру.

Згідно наказу «По особовому складу» № 683п/тр від 30.12.2019 позивача ОСОБА_1 згідно його заяви та змін до штатного розпису від 24.12.2019р. переведено із посади заступника директора з медичної частини (1,0 ставки) на посаду виконуючого обов`язки медичного директора (1,0 ставки). Вказаний наказ не оскаржувався.

Згідно наказу «Про зміни до штатного розпису» № 203 від 13.08.2021р. на підставі доповідної записки інспектора відділу кадрів ОСОБА_8 , з метою приведення штатного розпису у відповідність до посад, зазначених в дозвільних документах було внесено зміни до штатного розпис КП «ДМКЛ ПМР» із 07.12.2021р. виведено із штатного розпису адміністративно-управлінського персоналу - 1,0 посади «медичного директора» та введено до штатного розпису адміністративно-управлінського персоналу - 1,0 посади «директора з медичної частини» з кодом КП 1210.1. За наслідками постановлення вказаного наказу жодних обмежень повноважень чи фінансового забезпечення позивача не відбулось. Зазначений наказ не оскаржувався. Матеріали позовної заяви містять письмові докази узгодження із позивачем ОСОБА_1 його бажання з приводу переведення на посаду «заступник директора з медичної частини» із посади «медичний директор», що підтверджується персональним повідомлення від 24.11.2021 № 2310 та листами позивача від 30.09.2021 та від 25.11.2021 року. Обставина, що відповідач в травні 2021 особисто запропонувала позивачу звільнитися, оскільки він не вписується в команду не відповідає дійсності, тому відповідно і доказів вчинення вказаних дій немає.

Твердження позивача ОСОБА_1 щодо намагання відповідачем звільнити його із займаної посади шляхом постановлення наказів № 125 від 25.05.2021 та № 143 від 04.06.2021 є безпідставним, оскільки за результатами службового розслідування було постановлено наказ №143 від 04.06.2021 згідно якого позивачу ОСОБА_1 вказано на порушення трудової дисципліни, а саме перевищення повноважень частині підписання гарантійного листа без права підпису даного документу, видача гарантійного листа за відсутності в закладі бази для проходження. Також вказаним наказом вказали на порушення трудової дисципліни і інших працівників - заступнику директора з економічних питань ОСОБА_3 , оператору комп`ютерного набору ОСОБА_9 старшому інспектору відділу кадрів ОСОБА_8 . Однак жодних стягнень згідно нього не було застосовано.

Що стосується невиплати заробітної плати за сумісництвом в липні-грудні 2021 р. зазначає, що дійсно згідно заяви позивача від 31.12.2021 р. наказу № 218-ктр від 25.06.2021р. «Про прийом на роботу за сумісництвом» ОСОБА_10 призначено на 0,25 ставки лікаря - анестезіолога дитячого відділення анестезіології та інтенсивної терапії із 01.07.2021 по 31.12.2021. З приводу вказаного твердження в матеріалах справи міститься лист № 439 від 24.02.2022 в якому зазначено, що сумісництво - це виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві. Згідно наявних в роботодавця табелях обліку робочого часу із липня по грудень 2021р. відсутні відомості про відпрацювання за вказаний період. Посилання позивача в позові про фіксацію його роботи за сумісництвом в організаційних документах, а саме - медичних картах стаціонарного хворого, нормативних актах списання наркотичних та психотропних препаратів, Журналах обліку наркозів, протоколах оперативного втручання тощо є не належними доказами. Оскільки вказані докази не є документами, що слугують для нарахування заробітної плати. Розрахована позивачем щомісячна сума до сплати в розмірі 2990,94 грн. щомісяця є необґрунтованою оскільки неможливо прослідкувати які суми взяті до обрахунку.

Щодо преміювання представник відповідача посилається на норми ст. 97 КзпП України, ст. 16 ЗУ «Про оплату праці» та Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР» додаток № 10 до колективного договору. Згідно довідки № 29 від 07.04.2023 у 2021р. позивачу виплачена премія в розмірі 6925,00 грн. Звертаю увагу суду, що в 2021р. позивач ОСОБА_1 повноцінно працював лише в грудні 2021 р. в якому і отримав відповідну премію. Всі інші місяці (11 місяців) він періодично перебував у різних видах відпустки і був на лікарняному про що свідчать відповідні виплати в 2021р. (на підставі листків непрацездатності: січень, лютий, квітень, травень, червень, вересень. Відпустка - лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад). В Липні 2021р. отримав матеріальну допомогу у зв`язку із перебуванням у відпустці в розмірі 36225,00 грн. В 2022р. позивач отримував премії в лютому, березні, квітні, травні, грудні. Отримав виплати на підставі листків непрацездатності в березні, жовтні, листопаді. Отримав виплати у зв`язку із основною відпусткою та відпусткою у зв`язку із навчанням: травень, липень, вересень, жовтень, грудень. Таким чином із врахуванням вказаних виплат можна дійти висновку, що жодних ознак мобінгу в частині невиплати обов`язкових і необов`язкових платежів до позивача не застосовувалось. Також вказує, що Положенням про преміювання передбачено право, а не обов`язок виплати премії за нагородження грамотою. Крім того КП «ДМКЛ ПМР» не отримувала жодної інформації щодо нагородження позивача. Вважає, що позивач ОСОБА_1 не надав належних і допустимих доказів застосування мобінгу до нього відповідачем. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

17.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що посилання представника відповідача на оптимізацію робота медичних закладів, як на підставу видачі наказу від 24.12.2019 № 334 «Про зміни штатного розпису». Ствердження, що внаслідок постановлення цього наказу не відбулось жодних змін в посадових обов`язках позивача та чи інших змін фінансового характеру є фактичним перекручуванням фактів та вказує дії відповідача були порушенням наказу МОЗ України від 31.10.2018 № 1977 та ч.3 ст. 32 КЗпП України

В травні 2021 року було видано наказ від 25.05.2021 № 125 «Про створення комісії» з метою проведення службового розслідування щодо надання гарантійних листів випускникам УМСА про проходження інтернатури та послідуюче працевлаштування, була призначена комісія під головуванням заступника директора з організаційно-методичної роботи ОСОБА_4 . Вказав, що гарантійний лист на проходження інтернатури був наданий студентці 5 курсу за фахом «фізичний терапевт», тобто, в КП «ДМКЛ ПМР» вона повинна була прийти тільки в інтернатуру в серпні 2021 року, а відділення медичної реабілітації відкрилося в січні 2021 року, тобто за 7 місяців до її приходу. Йому був зачитаний перелік буцім то порушень чинного законодавства з його боку. Однак, у відповідь він зауважив, що його дії як керівника закладу за цей період має перевіряти тільки орган, який здійснює контроль діяльності КП «ДМКЛ ПМР». Представник відповідача посилається на лист № 439 від 24.02.2022 щодо і обґрунтування відмови виплат за сумісництво, в якому вказано, що згідно наявних у роботодавця табелях обліку робочого часу з липня по грудень 2021 року відсутні відомості про відпрацювання за вказаний період. Вважає, що його умисно «забули» включити до наказу. І є досить дивною ситуація, коли подаються витяги з наказу, то там стоїть його прізвище, а в оригіналі наказу під цим номером інше прізвище. Також викликає подив, що для представника відповідача юридично затверджені документи «медична карта стаціонарного хворого, акти списання наркотичних та психотропних препаратів, журнали списання наркотичних та психотропних препаратів» та інші не визнаються ним як документальні докази, а вказана заробітна плата за сумісництвом розрахована не позивачем, а заступником з економічних питань ОСОБА_3. Представник відповідача посилається на Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР», говорячи що преміювання залежить від особистого внеску кожного працівника, особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, Положенням передбачено право, а не обов`язок виплати премії за нагородження грамотою. Засідань комісії по обговоренню премій у закладі не проводиться, вирішуються питання одноособово директором. Пропозиції про призначення або відмову у премії директор повністю ігнорує, хоча весь медичний персонал підпорядкований медичному директору, за виключенням відділу інфекційного контролю. Медичний директор усунутий від участі в комісії про оплату праці з метою безпосередньо впливати на визначення розміру премій працівникам лікарні, вирішувати питання щодо притягнення винних осіб до порушень трудової дисципліни тощо. Усунення його із комісії по трудовим суперечкам від адміністрації призвело до того, що в комісії не лишилось жодного медичного працівника. Крім того, такі дії є фактичним порушенням Колективного договору, оскільки ніяких змін до цього договору з приводу складу комісії не вносилось.

Ухвалою суду від 04.05.2023 задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Бибика В.А., до участі у цивільній справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

16.05.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», в яких вказано, що згідно п.15 рішення позачергової двадцятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 21.12.2018 року «Про затвердження передавальних актів та статутів закладів охорони здоров`я комунальної форми власності м. Полтава» затверджено Статут КП «ДМКЛ ПМР». Підставою змін Статуту КП «ДМКЛ ПМР» стала виключно реорганізація закладів охорони здоров`я комунальної форми власності м. Полтава», а не наказ МОЗ України від 31.10.2018 року № 1977, як зазначає позивач. Наступна редакція Статуту КП «ДМКЛ ПМР» затверджена рішенням тридцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 28 лютого 2020 року. Статут КП «ДМКЛ ПМР» не змінювався у 2019 році. Дане твердження позивача не відповідає дійсності.

Проведення конкурсу на посаду медичного директора Порядком № 1094 не передбачено. Медичного директора призначають, як звичайного працівника. Це означає, що особу на посаду медичного директора обирає і призначає директор. Тому твердження позивача стосовно автоматичного переведення його на посаду медичного директора є безпідставними та такими, що не підтверджені жодними доказами. МОЗ наказом від 31.10.2019 № 1977 внесло зміни до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78, зокрема ввело кваліфікаційні характеристики заступника генерального директора (директора)/начальника (завідувача) закладу охорони здоров`я та медичного директора. У відповідності до ДКХП 78. Професійну назву «заступник директора з медичної частини» утворюють за допомогою похідних слів з уточненням сфери діяльності від базової назви роботи «керівник підприємства (установи, організації) охорони здоров`я (генеральний директор, директор, головний лікар та ін.)» з кодом 1210.1 (Додаток В до КП). Причому похідні назви наслідують не тільки код базової професії, а й кваліфікаційні характеристики: завдання та обов`язки, знання та кваліфікаційні вимоги (п. 13 Загальних положень ДКХП 1). Отже, введення до штатного розпису посади заступника директора з ведичної частини не суперечило нормам чинного законодавства України. Наказ про внесення змін (або затвердження нової редакції штатного розпису) складають у довільній формі, у ньому зазначають підстави для змін і конкретну дату, з якої зміни набирають чинності. Отже, юридичного обґрунтування, на якому наголошує позивач наказ стосовно внесення змін до штатного розпису не потребує. Поряд з цим, наказ № 683 к/тр від 30.12.2019 виданий на підставі особистої заяви позивача. Зі змісту позовної заяви залишається незрозумілим як видання наказу від 25.05.2021 № 125 «Про створення комісії» та № 143 від 04.06.2021 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» можна розглядати як спробу звільнення з посади медичного директора. За результатами службового розслідування від 04.06.2021 встановлено факт видачі гарантійного листа для проходження інтернатури за фахом «Фізична та реабілітаційна медицина» при відсутності в лікувальному закладі бази для проходження стажування. Підписання гарантійного листа без права підпису даного документу. За результатами проведення службового розслідування причетним працівникам, зокрема і позивачу вказано на порушення трудової дисципліни, позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Стосовно отримання позивачем персонального повідомлення в порядку ст. 32 КЗпП Українивід 24.11.2021 зазначає, що ліцензіат зобов`язаний повідомляти органу ліцензування про всі зміни даних, які зазначив у документах, що додавав до заяви про отримання ліцензії. Адміністрацією КП «ДМКЛ ПМР» було встановлено , що у травні 2020 року ліцензійний комітет МОЗ України про внесення змін до штатного розпису лікувального закладу - введення посади медичний директор повідомлено не було. 13.12.2021 року було повідомлено до МОЗ України про внесення змін до штатного розпису КП «ДМКЛ ПМР», а саме про введення посади медичний директор. В даному випадку керівництвом лікувального закладу вжиті всі організаційно - правові заходи, щодо введення посади медичного директора до Штатного розпису підприємства.

Щодо зміни посадової інструкції медичного директора вказує, що зміни пов`язані виключно з провадженням мобілізаційного плану в лікувальному закладі та алгоритму дій під час повітряної тривоги. Дані зміни проведені у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану на території України. Жодним чином не віднесені до персональних змін посадової інструкції медичного директора КП « ДМКЛ ПМР» ОСОБА_1 З посадовою інструкцією позивач ознайомився 18.10.2022 під підпис, а тому його твердження про те, що йому не відомо про її затвердження не відповідає дійсності.

Щодо твердження позивача стосовно невиплати заробітної плати за сумісництво в липні-грудні 2021 представник третьої особи вказує, що за період із липня по грудень 2021 року у табелях обліку робочого часу відсутні відомості про відпрацювання робочого часу позивачем у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії. За відсутності фактично відпрацьованого часу, що підтверджується табелем обліку робочого часу оплата праці не проводилася.

Щодо преміювання зазначає, що призначення премій не є привілеєм директора, як це зазначено позивачем. Це чітко регламентований порядок, який проводиться у відповідності до умов Колективного договору КП «ДМКЛ ПМР» (додаток № 13 Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР». Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). До медичного директора КП «ДМКЛ ПМР» заходи психологічного та економічного тиску не вживалися, а діях керівника КП «ДМКЛ ПМР» Савченко Л.П. факти застосування мобінгу до медичного директора ОСОБА_1 відсутні.

25.05.2023 до суду надійшла відповідь представника позивача - адвоката Лазоренка Ю.М. на пояснення третьої особи Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», в якій вказано, що лист КП «ДМКЛ ПМР» від 16.05.2023 № 939, який містить пояснення третьої особи за прізвищем юрисконсульта ОСОБА_11 , не оформлений відповідно до п. 4 гл. 8 розділу II в редакції Наказу Міністерства юстиції № 1581/5 від 21.04.2022 р. «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях». Зміни в штатному розписі закладу проводилися на виконання наказу МОЗ України від 31.10.2018 № 1977 «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», згідно якого вносилися зміни до «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я». Законодавчо встановлено, що заступниками директора не проводиться організація лікувального процесу. Тому твердження третьої особи про відповідність ДКХП 78 посади «заступник директора з медичної частини» не відповідає дійсності. Третя особа в своєму листі випустила факт введення в штатний розпис КП «ДМКЛ ПМР» посади «медичний директор» наказом від 24.12.2019 № 334 «Про зміни штатного розпису». з даним наказом ОСОБА_1 не ознайомили. В цьому ж наказі необхідно було вказати на те, що дану посаду обіймає ОСОБА_1 . Однак, тільки 29.12.2019 директор Л.П. Савченко повідомила його про необхідність написати заяву про призначення «виконуючого обов`язки медичного директора» у зв`язку з відсутністю посади «медичного директора». Вказав, що першочерговий варіант посадової інструкції містив значно більше змін, після внесення позивачем 28 зауважень, вони були враховані. Наказом по закладу медичного директора призначено відповідальним за складання «Мобілізаційного плану», але контроль виконання лежить безпосередньо на керівникові. Посадова інструкція була підписана позивачем в січні 2023 року при отриманні екземпляру для приєднання до позовної заяви. Зазначив, що робота дитячим анестезіологом зафіксована в різних документах: «Медичних картах стаціонарного хворого», нормативних документах призначення, списання наркотичних та психотропних, «Журналах обліку наркозів», «Протоколах оперативних втручань» тощо. Тому і відповідно повинна бути оплачена. В «Положенні про преміювання», додаток до Колективного договору чітко прописані умови для преміювання. В Грамоті Полтавської обласної ради якраз і перераховані всі ті моменти, згідно яких проводиться преміювання. Однак, для директора Л.П. Савченко оцінка роботи позивача Полтавською обласною радою не є відповідною.

Ухвалою суду від 19.06.2023 частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

На виконання ухвали про витребування доказів до суду 29.06.2023 надійшли відповідні матеріали.

В підготовчому судому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит в якості свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , місце роботи: Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», а клопотання представника позивача про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_13 , завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Залишено відкритим клопотання представника позивача про визнання явки відповідача у справі - директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни обов`язковою. Судом, з урахування думки представників сторін та представника третьої особи, постановлено вирішити вказане клопотання після вступного слова учасників.

Ухвалою суду від 05.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.12.2023 частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

На виконання ухвали про витребування доказів до суду 13.12.2023 надійшли відповідні матеріали.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позові, просили задовольнити. Посилались на позицію викладену у позові, відповіді на відзив та відповіді на пояснення третьої особи.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

В судовому засіданні 26.10.2023 свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 01.01.2021. ОСОБА_1 працював у відділенні анестезіології лікарем анестезіологом у 2021 році, точний проміжок часу не може зазначити, вказані дані наявні у відповідних журналах та графіках. Відпрацьовані години рахуються відповідно до заяви ОСОБА_1 . Він, як зав. відділенням, складав графік, ознайомлював позивача з графіком, відпрацювання заноситься у табель старшою медичною сестрою відділення, який він підписує, також є відомості у операційному журналі, який заповнюється операційною медичною сестрою. Свідок підтвердив, що надавав пояснення (пояснювальна записка від 14.02.2022 - т.1 а.с.238) та вказав, що з урахуванням заяви позивача на сумісництво з 01.07.2021 по 31.12.2021 без відпрацювання робочого часу, з 01.07.2021 в загальнолікарняний графік ОСОБА_1 не вносив. По посадовим обов`язкам підпорядковувався позивачу, який займав посаду медичного директора, труднощів у роботі у зв`язку з цим не виникало. До нього ОСОБА_1 не звертався з питанням щодо оплати за період з липня по грудень 2021. Не пам`ятає з якого часу, но коли позивачем була переписана заява, тоді почав заносити у табель. По роботі часто спілкується з позивачем, декілька разів на день, в його присутності дій з боку директора по відношенню до ОСОБА_1 , які принижують честь, гідність чи ділову репутацію, жодного разу не було. Йому позивач повідомляв про свою незгоду щодо дій директора, які стосуються оплати, однак це відбувалось вже після 2021 року.

В судовому засіданні 26.10.2023 свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», працює в цілому з 1995 року, ОСОБА_1 знає з 1995 року, Савченко Л.П. з 2014 року. Відповідачем в її присутності не вчинялось мобінгу чи приниження честі, гідності по відношенню до ОСОБА_1 . По роботі з позивачем є спілкування 1 раз на тиждень, на нарадах у понеділок, виступає директор, а потім слово надає ОСОБА_1 . Ні разу не чула зі сторони директора у бік ОСОБА_1 звинувачень, образ, зауважень чи підвищення тону. Входить до комісії з преміювання, 2 рази на місяць збирається комісія у кабінеті директора, перед авансом та перед заробітною платою, секретар директора повідомляє про засідання комісію. Вона, як головний бухгалтер, доводить до відома про фонд заробітної плати та вносить пропозицію щодо можливості виплати працівникам стимулюючих виплат, завідуючи підрозділів (відділів) вносять подання, рішення приймається колегіально. Якщо когось з комісії на засіданні не має, про це зазначається в протоколі. ОСОБА_1 колись був членом комісії, не одноразово був присутній на засіданнях, але не пам`ятає в якому році, він часто хворів та склад комісії змінили. Щодо сумісництва позивача, вказала, що був період, точно не пам`ятає коли саме, на ОСОБА_1 табелі з анестезійного відділення не надходили. Позивач звертався до неї з питанням про причини не нарахування йому виплат за сумісництво, викликав до себе в кабінет, приходила вона та бухгалтер пояснювали, що не можливо нарахування за відсутності табелю. Коли почалась війна ОСОБА_1 чергував та отримував виплати. Позивач звертався до неї стосовно виплати премії за грамоту, відповідь точно не пам`ятає, але чогось не було, може наказу, але точно не може згадати.

В судовому засіданні 26.10.2023 свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює заступником директора з організаційно методичної роботи Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з січня 2021 року. В лікарні проводяться наради щоденно, перед початком робочого дня, до 8 ранку, на яких присутні медичний директор ОСОБА_1 , директор Савченко Л.П. , вона та головна медична сестра. Кожного понеділка також відбуваються загальні наради із завідуючими відділень та структурних підрозділів, де присутній директор, медичний директор, головна медична сестра. В четвер наради з медичним директором, де присутні завідуючи відділень, з урахування питань, які обговорюється вона також може бути присутня. Один раз на місяць відбуваються медичні ради, де присутні директор, медичний директор, завідуючи відділень та запрошені. За період її роботи, на нарадах, де вона приймала участь, чи в інших ситуаціях по роботі, не було дій зі сторони директора до медичного директора, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію, жодних некоректних висловлювань на адресу ОСОБА_1 не було. Як і іншим присутнім на нарадах, медичному директору надається слово виступити. Також повідомила, що входить до комісії з преміювання, засідання комісії проходять в кабінеті директора, на які запрошує секретар, 2 рази на місяць, перед нарахуванням авансу та заробітної плати. Бухгалтер доповідає, чи можливо є кошти на стимулюючи виплати, рішення приймаються колегіально, шляхом голосування, протокол підписують всі присутні члени комісії. В цьому році ОСОБА_1 на засіданнях не було, у 2021 чи 2022 бував на засіданнях, коли саме не може сказати. Кожного дня спілкується з позивачем, колись говорив про грамоту та не виплату премії.

Щодо клопотання про визнання явки відповідача у справі - директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Л.П. обов`язковою, після вступного слова учасників та допиту свідків, представник позивача зазначив про відсутність необхідності визнання явки відповідача обов`язковою та просив вказане клопотання не розглядати.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та третьої особи, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Стаття 5 та частина 1 статті 23 Загальної декларації прав людини гарантують кожній людині право на працю на справедливі і сприятливі умови праці, захист від приниження її гідності.

11.12.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)», яким доповнено Кодекс України про працю статтею 2-2, де визначено наступне:

Мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є:

- створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги);

- безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця);

- нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту;

- нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації;

- безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень);

- необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу.

Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Вчинення мобінгу (цькування) заборонено.

Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.

Статтею 141 КЗпП передбачено, що роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо запобігання та протидії мобінгу ( цькуванню)» № 2806-1X, яким Кодекс України про адміністративне правопорушення було доповнено статтею 173-5 «Мобінг ( цькування) працівника».

Окрім того, зазначеним Законом були внесені зміни до ст. 255 КУпАП та надано повноваження Центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-5 КУпАП.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 07.10.1999 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем КП «ДМКЛ ПМР», під час виконання службових обов`язків неодноразово нагороджувався грамотами та подяками міського голови, секретаря міської ради Полтавської обласної ради, Головного управління охорони здоров`я облдержадміністрації, ректора ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія», Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 позивач з 20.02.2019 займав посаду заступника директора з медичної частини, з 31.12.2019 переведений на посаду виконуючого обов`язків медичного директора, з 18.05.2020 займає посаду медичного директора.

30 листопада 2018 року на дев`ятнадцятій сесії сьомого скликання Полтавської міської ради прийнято рішення про припинення юридичної особи - Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави (, юридична адреса: 36004, м. Полтава, вул. Олександра Бідного, 2) шляхом перетворення її в Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» (, юридична адреса: 36004, м. Полтава, вул. Олександра Бідного, 2).

Рішенням позачергової двадцятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради «Про затвердження передавальних актів та статутів закладів охорони здоров`я комунальної форми власності м. Полтави» від 21.12.2018, відповідно до ЦК України, ГК України, ст. 35-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на виконання рішення дев`ятнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 30.11.2018 року «Про реорганізацію закладів охорони здоров`я комунальної форми власності м. Полтава» вирішено затверджено передавальний акт матеріальних цінностей, в тому числі нерухомого майна, Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави до правонаступника Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», які передаються Комунальному підприємству «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» на праві оперативного управління та затверджено Статут Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Доповідною запискою заступника директора з економічних питань ОСОБА_3 від 23.12.2019 р. запропоновано з метою організації роботи з медичного обслуговування дитячого населення, підвищення якості медичних послуг, контролю надання медичної допомоги відповідно до сучасних стандартів запропоновано з 31.12.2019 року вивести зі штатного розпису 1,0 посади заступника директор з медичної частини та ввести в штатний розпис 1,0 посади медичного директора.

Наказом директора КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Л.П. № 334 від 24.12.2019 р «Про зміни штатного розпису» з метою організації вирішення медичних питань відповідно до чинного законодавства України, організації надання послуг з медичного обслуговування населення з дотриманням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я, розробки та впровадження в закладі системи безперервного удосконалення послуг, своєчасності допомоги, економічної ефективності, досягнення -найкращих результатів на основі наукових знань та принципів доказової медицини, координації зовнішньої та внутрішньої взаємодії підрозділів закладу охорони здоров`я, контролю за організацію безперервного професійного розвитку медичного персоналу виведено з штатного розпису з 31.12.2019 року 1,0 посади заступника директор з медичної частини та введено в штатний розпис з 31.12.2019 року 1,0 посади медичного директора.

ОСОБА_14 30.12.2019 року звернувся до директора КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» із заявою в якій просив перевести його з посади заступника з медичної частини на посаду виконуючого медичного директора з 31.12.2019 року.

Наказом директора КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Л.П. № 683 п/тр від 30.12.2019 переведено по основному місцю роботи ОСОБА_1 , заступника директора з медичної частини (1,0 ставки) з 31 грудня 2019 року виконуючим обов`язки медичного директора (1,0 ставки) на підставі заяви ОСОБА_1 .

Так, встановлено, що наказ № 683 п/тр від 30.12.2019 виданий на підставі заяви ОСОБА_1 та не оскаржувався позивачем.

Не виникає сумнівів той факт, що переведення 31.12.2019 позивача ОСОБА_1 на посаду виконуючого обов`язки медичного директора відбулося у зв`язку з внесенням змін до штатного розпису КП «ДМКЛ ПМР» та на підставі заяви останнього від 30.12.2019 року, що свідчить про добровільність дій позивача та не може бути визнано судом фактом застосування мобінгу (цькування) щодо позивача.

Рішенням тридцятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради «Про затвердження статутів закладів охорони здоров`я комунальної форми власності м. Полтави в новій редакції» від 28.02.2020 у зв`язку із зміною найменування Департаменту охорони здоров`я та соціального розвитку та необхідністю приведення статусів закладів охорони здоров`я комунальної форми власності м. Полтави у відповідності до фінансового обліку, керуючись ст. 57 ГК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено затвердити статут Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у новій редакції.

З метою приведення штатного розпису у відповідність до посад, зазначених в дозвільних документах з медичної практики директором КП « ДМКЛ ПМР» видано наказ № 203 від 13.08.2021 р. «Про внесення зміни до штатного розпису» з 07.12.2021 року виведено зі штатного розпису Адміністративно-управлінський персонал - 1,0 посади медичного директора; введено до штатного розпису Адміністративно-управлінський персонал: - 1,0 посади заступника директора з медичної частини з кодом КП 1210.1.

Листом за вих. № 1848 від 09.09.2021 директор КП «ДМКЛ ПМР» повідомив позивача, що на підставі наказу «Про зміни до штатного розпису» від 13.08.2021 № 203 та з метою приведення штатного розпису лікувального закладу до дозвільних документів з медичної практики з 07.12.2021 року посаду «медичний директор» буде виведено зі штатного розпису та введено посаду «заступник директора з медичної частини». Запропоновано письмово повідомити рішення про згоду або відмову від переведення на посаду заступника директора з медичної частини. Роз`яснено, що у зв`язку з відмовою від продовження роботи пов`язаною зі зміною істотних умов праці його буде звільнено на підставі пункту 6 статті 36 КзпП України із виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку.

Персональним повідомленням в порядку ст. 32 КЗпП України за вих. № 2310 від 24.11.20212021 директор КП «ДМКЛ ПМР» повторно повідомив позивача, що на підставі наказу «Про зміни до штатного розпису» від 13.08.2021 № 203 та з метою приведення штатного розпису лікувального закладу до дозвільних документів з медичної практики з 07.12.2021 року посаду «медичний директор» буде виведено зі штатного розпису та введено посаду «заступник директора з медичної частини». Зазначено до 26.11.2021 письмово повідомити рішення про згоду або відмову від переведення на посаду заступника директора з медичної частини.

30.09.2021 року та 25.11.2021 року позивач листом повідомив директору КП «ДМКЛ ПМР» про те, що не заперечує проти переводу його на посаду «Заступника директора з медичної частини» та зауважував, що порушується наказ МОЗ України від 31.10.2018 р. № 1977 «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я»» та Постанова КМ України від 27.04.1993 р. № 301 «Про трудові книжки працівників».

Як було повідомлено представником третьої особи в судовому засіданні та встановлено судом при судовому розгляді, що адміністрацією КП «ДМКЛ ПМР» було встановлено, що у травні 2020 року ліцензійний комітет МОЗ України про внесення змін до штатного розпису лікувального закладу - введення посади медичний директор повідомлено не було.

13.12.2021 року в.о. директором КП «ДМКЛ ПМР» Карповою Ю.М. надіслано до Міністерства охорони здоров`я повідомлення про всі зміни даних, зазначених у заяві, документах та відомостях, що додавалися до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, згідно якого повідомлено про внесення змін до штатного розпису комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», а саме введено посаду «медичний директор».

Представник третьої особи повідомила, що дійсно було допущено порушення щодо вчасного повідомлення про зміни, однак в даному випадку керівництвом лікувального закладу вжиті всі організаційно - правові заходи, щодо введення посади медичного директора до Штатного розпису підприємства та вказане ніяким чином не стосується саме особи позивача, а було недоліком в організації роботи установи.

Наявність чи відсутність порушень відповідачем Ліцензійних умов суд не досліджує, оскільки це не є предметом даного позову та, з урахуванням наданих доказів, узгодження з позивачем переведення на іншу посаду, не вбачає з боку відповідача ознак мобінгу (цькування) по відношенню до позивача.

Наказом директора КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» № 125 від 24.05.2021 року створено комісію у складі: голови комісії - ОСОБА_4 - заступника з організаційно-методичної роботи, членів комісії: Онищенко О.В. -юрисконсульт, ОСОБА_12 - головний бухгалтер, ОСОБА_8 - старший інспектор відділу кадрів, ОСОБА_16 - діловода, з метою дотримання наказу МОЗ від 19.09.96 р. № 291 «Про затвердження Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації медичних факультетів університетів» та проведення службового розслідування, щодо надання гарантійних листів КП «ДМКЛ ПМР» стосовно подальшого працевлаштування після проходження інтернатури лікарям - інтернам.

З метою дотримання наказу МОЗ від 19.09.1996 № 291 «Про затвердження Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівнів акредитації медичних факультетів університетів», Постанови КМУ від 19.06.2020 р. № 536 « Про затвердження порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для стажування лікарів - інтернів на базах стажування у 2020 році», враховуючи акт службового розслідування від 04.06.2021 року щодо перевірки надання гарантійних листів КП « ДМКЛ ПМР» стосовно подальшого працевлаштування після проходження інтернатури лікарям - інтернам наказом директора КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» № 125 від 24.05.2021 року директором КП «ДМКЛ ПМР» видано наказ № 143 від 04.06.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким серед інших медичному директору ОСОБА_1 вказано на порушення трудової дисципліни, а саме: перевищення повноважень у частині підписання гарантійного листа без права підпису даного документу; видачу гарантійного листа для проходження інтернатурі, за фахом «Фізична та реабілітаційна медицина» при відсутності в лікувальному закладі бази для проходження стажування; відсутність належного контролю за організацією проходження інтернатури лікарями - інтернами в КП «ДМКЛ ПМР».

Суд звертає увагу, що вказаним наказом вказали на порушення трудової дисципліни також іншим працівникам, жодних дисциплінарних стягнень не було застосовано та є незрозумілим твердження позивача, що постановлення вказаних наказів було здійснено з метою його звільнення.

Доказів на підтвердження дій відповідача у 2021 році щодо пропозицій звільнити позивачу займану посаду, суду не було надано, клопотань про витребування доказів та виклику і допиту свідків з вказаних обставин не заявлялося.

18.10.2022 року директором КП «ДМКЛ ПМР» затверджено посадову інструкцію медичного директора КП «ДМКЛ ПМР» ОСОБА_1, яка погоджена з юрисконсультом закладу Онищенко О.В., інспектором з кадрів ОСОБА_20 та з якою ознайомлений ОСОБА_1 про що свідчить підпис останнього, що спростовує доводи позивача про те, що йому не відомо чи була затвердження його посадова інструкція проект якої йому був наданий у вересні 2022 року.

Як пояснив представник третьої особи, зміна посадової інструкції медичного директора, пов`язана виключно з провадженням мобілізаційного плану в лікувальному закладі та алгоритму дій під час повітряної тривоги. Дані зміни проведені у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану на території України. Жодним чином не віднесені до персональних змін посадової інструкції медичного директора КП « ДМКЛ ПМР» ОСОБА_1

Твердження позивача про те, що до проекту інструкції були додані пункти, за які згідно нормативно-правових актів медичний директор не відповідає та не контролює, не заслуговують на увагу, оскільки дані твердження не конкретизовані, позивачем не зазначено, які саме пункти посадової інструкції не відповідають нормативно-правовим актам та виходять за межі повноважень медичного директора та взагалі не доведено факту надання проекту посадової інструкції в іншій редакції ніж була затверджена 18.10.2022 року, з якою був ознайомлений позивач.

З приводу твердження позивача щодо невиплати заробітної плати засумсництво в липні-грудні 2021 суд зазначає наступне.

Встановлено, що 30.06.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до директора КП «ДМКЛ ПМР» із заявою про прийняття на роботу за сумісництвом на 0,25 посади дитячого анестезіолога ВАІТ з 01.07.2021 (без відпрацювання робочого часу) до 31.12.2021 року.

З витягу з Наказу № 218-ктр від 25.06.2021 «Про прийом на роботу за сумісництвом» вбачається, що відповідно до ст. 21 КЗпП України та на підставі поданої заяви, ОСОБА_1 прийнято на роботу за сумісництвом на 0,25 ставки лікаря - анестезіолога дитячого відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року. (пункт 203 Наказу).(т.1 а.с. 48)

Позивач вказує, що в оригіналі наказу № 218-ктр від 25.06.2021 під номером 203 стоїть інше прізвище - ОСОБА_17 та надає, як зазначає копію наказу (т.1 а.с.107-108). Вважає, що його просто умисно» забули включити до наказу.

Суд зазначає, що подані позивачем дві сторінки (а.с. 107-108), які позивач вказує, як копія наказу № 218-ктр від 25.06.2021, не можу бути належним та допустимим доказом, так як вказані копії не засвідчені особою в розпорядженні якої перебуває оригінал наказу та яка має право засвідчувати вказані документи, не можливо встановити чи вказані сторінки відносяться до одного документу. При цьому, позивач в судовому засіданні пояснив, що попросив у відділі кадрів та вони зробили копію.

Засвідчена копія вказаного наказу, чи його оригінал не було надано для огляду в судовому засіданні, відповідних клопотань про витребування вказаного доказу стороною позивача не було заявлено, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити обставини, щодо відсутності в оригіналі наказу пункту, що стосується ОСОБА_1

01.02.2022 року позивач звернувся до директора КП «ДМКЛ ПМР» із заявою в якій просив надати письмову відповідь з приводу повідомлення з яких причин в липні - грудні 2021 року йому не оплачували сумісництво без відпрацювання робочого часу незважаючи на відповідну заяву та наказ по закладу, та його постійну роботу в операційній.

Листом за вих. № 439 від 24.02.2022 року директором КП «ДМКЛ ПМР» повідомлено позивачу, що за період із липня по грудень 2021 року у табелях обліку робочого часу відсутні відомості про відпрацювання позивачем. Отже, за відсутності фактично відпрацьованого часу , що підтверджується табелем обліку робочого часу оплата праці не проводиться.

25.02.2022 року позивач повторно звернувся із заявою до директора КП «ДМКЛ ПМР» в якій просив врегулювати питання невиплаченої заробітної плати за сумісництво в 2021 році виклавши додаткове обґрунтування необхідності її виплати.

Листом за вих. № 554 від 24.03.2022 року директором КП «ДМКЛ ПМР» повідомлено позивачу, що позивача було прийнято на роботу за сумісництвом з оплатою за фактично відпрацьований час із 01.07.2021 р. по 31.12.2021 р. на 0,25 ставки лікаря- анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Що підтверджується розпорядчою частиною наказу № 218-кр та заявою на прийняття на роботу саме за сумісництвом, а не за суміщенням. Головним документом, на підставі якого працівникам з почасовою оплатою праці нараховують заробітну плату, є табель обліку використання робочого часу, період із липня по грудень 2021 року у табелях обліку робочого часу відсутні відомості про його відпрацювання, оскільки за вказаний період відсутні чергування за Вашої участі. Поняття сумісництва без відпрацювання робочого часу не передбачене законодавством.

Як вбачається із доповідної записки бухгалтера ОСОБА_18 від 15.05.2023 адресованої директору КП «ДМКЛ ПМР» підставою для нарахування заробітної плати є табель використання робочого часу. За період з липня по грудень 2021 року в табелях обліку робочого часу відділу BAIT за вказаний період відсутня інформація про те, шо медичний директор ОСОБА_1 , працював за сумісництвом як лікар - анестезіолог. В зв`язку з цим нарахування заробітної плати з липня по грудень 2021 року не проводилась.

Згідно пояснювальної записки сестри медичної старшої ВАІТ ОСОБА_19 від 14.02.2022 адресованої директору КП «ДМКЛ ПМР» наприкінці червня 2021 року ОСОБА_1 в усній формі повідомив, що написав заяву на переведення його з 0,5 ставки лікаря анестезіолога ВАІТ (за сумісництвом), з яких 0,25 він відпрацював, а 0,25 займав без відпрацювання робочого часу, на 0,25 ставки лікаря анестезіолога ВАІТ без відпрацювання робочого часу. Отже, ОСОБА_1 не здійснював чергування у відділенні, в графіку роботи в нього не було чергувань, тому відповідно не відбулося, не табелювання. Їй не відомо, яким чином у табелі повинна відображатися працю співробітника, який займає 0,25 ставки посади лікаря анестезіолога ВАІТ без відпрацювання робочого часу.

Як вбачається із доповідної записки завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_13 від 30.11.2022, адресованої медичному директору КП «ДМКЛ ПМР» ОСОБА_1 в період з 1 липня 2021 р. по 31 грудня 2021 р. ОСОБА_1 було проведено 101 анестезіологічне забезпечення, в тому числі 2 внутрішньовенних, 99 ендотрахеальних, що -можливо перевірити по відповідним записам в медичних картах стаціонарних хворих, журналах обліку внутрішньовенних, ендотрахеальних наркозів та журналах обліку препаратів в наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Середнє навантаження на одну посаду анестезіолога становило 220 анестезіологічних забезпечень за 2021 рік.

Згідно пояснювальної записки завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_13 від 14.02.2022 стосовно питання табелювання та нарахування заробітної плати повідомив, що вкінці червня 2021 року ОСОБА_1 повідомив йому в усні формі, що переписав свою заяву на сумісництво з 01.07.2021 на 0,25 ставки без відпрацювання робочого часу. У зв`язку з чим з 01.07.2021 в загальнолікарняний ОСОБА_1 не вносив.

Вказані обставини свідок ОСОБА_13 підтвердив в судовому засіданні та зазначив, що коли позивачем була переписана заява, тоді почав заносити у табель.

На підтвердження факту виконання роботи за сумісництвом на 0,25 посади дитячого анестезіолога ВАІТ з 01.07.2021 (без відпрацювання робочого часу) до 31.12.2021 року позивачем надано доповідну записку завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_13 , яка не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ виконання ОСОБА_1 обов`язків дитячого анестезіолога ВАІТ.

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Наказом Державного комітету статистики України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05.12.2008 року, відповідно до статей 4, 14, 18 Закону України «Про державну статистику», враховуючи положення статей 80, 81, 95 ЦК України, частини восьмої статті 19 та статті 55 ГК України, з метою подальшого вдосконалення державних статистичних спостережень підприємств, установ, організацій щодо обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати затверджено та введено в дію з 1 січня 2009 року типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, що додаються: "Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу", "Наказ (розпорядження) про надання відпустки", "Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)", "Табель обліку використання робочого часу", "Розрахунково-платіжна відомість працівника", "Розрахунково-платіжна відомість (зведена)".

Тобто, фактично відпрацьований час відображається у табелі обліку робочого часу. В табелях обліку робочого часу з липня по грудень 2021 відсутні відомості про відпрацювання робочого часу позивачем у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, у зв`язку з чим оплата праці не проводилась.

Крім того, позивач також зазначає, що факт виконання ним обов`язків дитячого анестезіолога зафіксовано в різних документах: медичних картках стаціонарного хворого, нормативних документах призначення, списання наркотичних та психоактивних, журналах обліку наркозів, протоколах оперативних втручань тощо, однак дані документи позивачем надані не були, клопотанням про їх витребування а ні позивачем, а ні його представником заявлені не були. Крім того, слід зазначити, що вказані документи не є підставою для нарахування заробітної плати.

В судовому засіданні встановлено, що з 2022 року, коли позивачем було подано заяву з іншим формулюванням щодо виконання роботи за сумісництвом, відомості про відпрацьований позивачем час вноситься до табелю та відповідно нараховується заробітна плата.

Тобто вказане питання виникло у зв`язку із формулюванням, яке було зазначено позивачем у заяві від 30.06.2021 та недоліків в організації роботи, однак це не може вважатися застосування мобінгу (цькування) щодо позивача зі сторони відповідача.

Щодо питань, які стосуються преміювання, суд зазначає наступне.

Розпорядженням голови Полтавської обласної ради № 211 від 19.08.2021 «Про нагородження Почесною грамотою, Грамотою та оголошення Подяки Полтавської обласної ради» нагороджено Грамотою Полтавської обласної ради за сумлінну працю, високий професіоналізм, значний особистий внесок у забезпечення населення якісною медициною допомогою та з нагоди Дня Незалежності України (відповідно до клопотання депутата Полтавської обласної ради О.Чепурка) ОСОБА_1 - медичного директора КП «ДМКЛ ПМР»

01.02.2022 року позивач звернувся до директора КП «ДМКЛ ПМР» із заявою в якій просив надати письмову відповідь з приводу відмови в нарахуванні премії за нагородження у 2021 році грамотою Полтавської обласної ради з нагоди Дня Незалежності України, за сумлінну працю, високий професіоналізм, значний особистий внесок у забезпечення населення якісною медичною допомогою тощо.

Листом за вих. № 439 від 24.02.2022 року директором КП «ДМКЛ ПМР» повідомлено позивачу, що протягом 2021 року адміністрацією КП «ДМКЛ ПМР» не було отримано жодних відомостей з приводу нагородження ОСОБА_1 . Грамотою Полтавської обласної ради. Відповідно рішення про відмову з вищезазначеного питання не приймалося. У січні 2022 року до адміністрації КП « ДМКЛ ПМР » надано розпорядження № 21 від 19.08.2021 року «Про нагородження Почесною Грамотою, Грамотою та оголошення Подяки Полтавської обласної ради». Відповідно до Додатку № 10 колективного договору КП « ДМКЛ ПМР » «Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР» 1.8 Премія нараховується кожному працівнику за фактично відпрацьований час звітного періоду в залежності від показників діяльності закладу (структурного підрозділу) особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами в межах фонду оплати праці не обмежується. Премія в КП «ДМКЛ ПМР» нараховується за поточний звітний період. Розпорядження № 21 від 19.08.2021 року надане лише 20.01.2022 року.

25.02.2022 року позивач повторно звернувся із заявою до директора КП «ДМКЛ ПМР» в якій просив врегулювати питання невиплаченої премії виклавши додаткове обґрунтування необхідності виплати.

Листом за вих. № 554 від 24.03.2022 року директором КП «ДМКЛ ПМР» повідомлено позивачу, що відповідно до Додатку № 10 колективного договору КП «ДМКЛ ПМР» Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР» п.2,-2. преміювання працівників може здійснюватися при нагородженні працівників Почесною грамотою, грамотою і нагрудними знаками. Звернуто увагу, що даний вид преміювання не віднесено до обов`язкових.

Як вбачається з графіку чергування адміністративного персоналу КП «ДМКЛ ПМР» на квітень 2022 року медичний директор ОСОБА_1 перебував на чергуванні 1, 10 та 28, з графіку чергування адміністративного персоналу (добровільного) КП «ДМКЛ ПМР» на травень 2022 року медичний директор ОСОБА_1 перебував на чергуванні 1 та 31.

Позивач ОСОБА_1 перебував: з 08.02.2021 по 10.02.2021 у основній щорічній відпустці, з 11.02.2021 по 12.02.2021 у основній щорічній відпустці, з 03.05.2021 по 10.05.2021 у основній щорічній відпустці, 16.06.2021 у основній щорічній відпустці, з 02.08.2021 по 08.08.2021 у основній щорічній відпустці, з 23.08.2021 по 18.09.2021 у основній щорічній відпустці, з 19.09.2021 по 24.09.2021 у основній щорічній відпустці, з 25.09.2021 по 01.10.2021 у основній щорічній відпустці, з 22.10.2021 по 31.10.2021 у основній щорічній відпустці, з 01.12.2021 по 03.12.2021 у основній щорічній відпустці, з 09.05.2022 по 20.05.2022 у основній щорічній відпустці, 01.07.2022 у основній щорічній відпустці, з 25.07.2022 по 23.08.2022 у додатково оплачуваній відпустці для підготовки дипломного проекту (роботи), з 19.09.2022 по 30.09.2022 у додатково оплачуваній відпустці на період настановних по підготовці та захисту дипломного проекту, з 01.11.2022 по 03.11.2022 у додатково оплачуваній відпустці на період настановних по підготовці та захисту дипломного проекту, з 05.12.2022 по 16.12.2022 у додатково оплачуваній відпустці на період складання державних іспитів, що підтверджується відповідними витягами з наказів КП «ДМКЛ ПМР» № 10 втм від 05.02.2021, № 11 втм від 08.02.2021, № 48 втм від 28.04.2021, № 151 втм від 13.09.2021, № 117 втм від 22.07.2021, № 175 від 18.10.2021, № 195 втм від 18.11.2021, № 75 втм від 27.04.2022, № 126 втм від 01.07.2022, № 139 втм від 19.07.2022, № 171 втм від 01.09.2022, № 212 втм від 26.10.2022, № 237 втм від 29.11.2022.

Відповідно до витягів з табелів обліку використання робочого часу за 2021 рік медичного директора КП «ДМКЛ ПМР» ОСОБА_1 у липні відпрацьовано 22 дні, у серпні відпрацьовано 10 днів, 11 днів перебував у відпустці, у вересні 14 днів перебував у відпустці та 8 днів був відсутній у зв`язку з тимчасовою втратою працездатністю, у жовтні відпрацьовано 15 днів, 6 днів перебував у відпустці, у листопаді відпрацьовано 22 дні, у грудні відпрацьовано 19 днів, 3 дні перебував на лікарняному.

Згідно листа КП «ДМКЛ ПМР» за вих. № 29 від 07.04.2023 та довідки про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за 2021 - 2022 нарахована заробітна плата за 2021 р склала 543789,48 грн, в тому числі тимчасова непрацездатність - 188596,69 грн, премія - 6925,00 грн., відпускні - 85910,33 грн., матеріальна допомога до відпустки - 36225,00 грн., нарахована заробітна плата за 2022 р. - 573427,52 грн., в тому числі тимчасова непрацездатність - 49434,66 грн, премія - 31450,00 грн., відпускні - 57461,55 грн., матеріальна допомога до відпустки - 36225,00 грн., учбова відпустка - 35280,57 грн.

Пунктами 1.3 та 1.8 Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМУ», затвердженого в.о. директора КП «ДМКЛ ПМУ» та узгодженого головою профкому, Преміювання працівників здійснюється за підсумками роботи за місяць, квартал, півріччя, за рік, за умови виконання основних показників діяльності закладу і залежно від особистого внеску кожного працівника. Премія нараховується працівнику за фактично відпрацьований час звітного періоду в залежності від показників діяльності закладу (структурного підрозділу), особистого внеску в загальний результат роботи підрозділу, закладу і граничним розмірами в межах фонду оплати праці не обмежується.

Згідно п. 2.2 Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМУ» преміювання працівників може здійснюватися при нагородженні Почесною грамотою, грамотою і нагрудними знаками.

Судом встановлено, що Грамотою Полтавської обласної ради позивач був нагороджений, відповідно до розпорядження голови Полтавської обласної ради № 211 від 19.08.2021 за клопотанням депутата Полтавської обласної ради О.Чепурка.

Так, відповідачу про нагородження позивача Грамотою Полтавської обласної ради відповідачу у серпні 2021 року не було відомо, про її існування стало відомо у лютому 2022 року після письмового звернення позивача з відповідною заявою.

Скріншот з електронної пошти, на який посилається позивач, як доказ отримання КП «ДМКЛ ПМР» 02.11.2021розпорядження Полтавської обласної ради, суд не бере до уваги, так як не зрозуміло, яким чином отримано вказаний доказ, вказаний документ не засвідчено відповідальною особою, яка має доступ до офіційної електронної пошти установи, при цьому з вказаного скріншоту не можливо взагалі встановити на яку саме адресу електронної пошти надійшов документ.

Крім того, з урахуванням положення п. 2.2 Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМУ» преміювання працівників у разі нагородження Почесною грамотою є правом, а не обов`язком.

У 2021 позивачу ОСОБА_1 повноцінно працював лише в березні та грудні 2021, в грудні 2021 отримав премію в розмірі 6925,00 грн. Всі інші місяці він періодично перебував у різних видах відпустки і був на лікарняному про що свідчать відповідні виплати в 2021 (на підставі листків непрацездатності: січень, лютий, квітень, травень, червень, вересень. Відпустка - лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад. В 2022 позивач отримував премії в лютому, березні, квітні, травні, грудні. Отримав виплати на підставі листків непрацездатності в березні, жовтні, листопаді. Отримав виплати у зв`язку із основною відпусткою та відпусткою у зв`язку із навчанням: травень, липень, вересень, жовтень, грудень, що підтверджується табелями за період з липня 2021 по грудень 2021, довідкою № 29 від 07.04.2023 року виданою в.о. директора та головного бухгалтера КП «ДМКЛ ПМУ», та довідкою про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за 2021-2022, виданою в.о. директора та головного бухгалтера КП «ДМКЛ ПМУ». Також у листопаді 2022 року по позивача наказом директора № 196-Аг від 24.11.2022 року було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що виключає можливість преміювання останнього в даному місяці.

Так, преміювання проводиться у відповідності до умов Колективного договору КП «ДМКЛ ПМР» ( додаток № 10 Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМУ»).

Судом встановлено, що питання про призначення премії вирішується не відповідачем, а приймається колегіальним органом, а саме комісією з преміювання. При цьому, позивач в судовому засіданні також зазначив, що подання на нього вносить не директор, а заступники вносять один на одного.

На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави про витребування доказів від 19.06.2023 року 29.06.2023 року КП «ДМКЛ ПМР» надано інформацію щодо встановлення премій та надбавок за кожен місяць 2021 року та 2022 року: -директору КП « ДМКЛ ПМР»; - заступнику директора з економічних питань КП «ДМКЛ ПМР»; - заступнику директора з організаційно - методичної роботи КП «ДМКЛ ПМР»; - головному бухгалтеру КП «ДМКЛ ПМР», витяги з протоколів по засіданню комісії по оплаті праці за 2021 рік № 56 від 28.06.2023 р., - витяги з протоколів по засіданню комісії по оплаті праці КП «ДМКЛ ПМР» за 2022 рік від 28.06.2023 року № 57. Надано інформацію стосовно преміювання в КП«ДМКЛ ПМР». Преміювання в КП «ДМКЛ ПМР» проводиться відповідно до Положення про преміювання працівників КП «ДМКЛ ПМР» Щорічно в лікувальному закладі складається наказ по затвердженню складу комісії по оплаті праці. Засіданням комісії по оплаті праці колегіально приймається рішення , яке оформлюється протоколом. Призначення преміювання директора КП «ДМКЛ ПМР» відбувається за погодженням з уповноваженим органом управління - Департаментом охорони здоров`я Полтавської міської ради.

А отже, вказані твердження позивача щодо преміювання в КП «ДМКЛ ПМУ» з урахуванням вищевикладених обставин, досліджених судом доказів, в тому числі показань свідків, не може бути визнано судом фактом застосування мобінгу (цькування) щодо нього зі сторони директора КП «ДМКЛ ПМУ».

Позивач ОСОБА_1 перебуваючи на посаді медичного директора в 2022 році, відповідно до наказу директора КП «ДМКЛ ПМР» № 1 від 04.01.2022 року «Про затвердження комісій, Рад та відповідальних осіб по КП «ДМКЛ ПМР» на 2022 рік» був у складі: комісії ЛКК, комісії по оплаті праці; комісії по трудовим суперечкам від адміністрації, комісії по списанню медичних виробів разового використання, комісії з питань раціонального і ефективного використання та обліку медикаментів, лікарських засобів, комісії з питань етики, комісії по видачі медичних висновків на дітей, які потребують створення особливих (спеціальних) умов для проходження зовнішнього незалежного оцінювання.

Згідно наказу директора КП «ДМКЛ ПМР» № 1 від 02.01.2023 року «Про затвердження комісій, Рад та відповідальних осіб по КП «ДМКЛ ПМР» на 2023 рік» позивач ОСОБА_1 був у складі: комісії ЛКК, комісії по списанню медичних виробів разового використання, комісії з питань раціонального і ефективного використання та обліку позабюджетних надходжень медикаментів, медпрепаратів та витраченого матеріалу.

Позивач стверджував, що в 2023 році його було виведено зі складу двох комісій: по оплаті праці та по трудовим суперечкам від адміністрації, що на його думку свідчить про відверте фактичне ігнорування його як співробітника, що полягає у безпідставному виокремленні його з колективу та ізоляції, що ще більше впливає на його нервовий стан та змушує інших працівників недооцінювати його професійну діяльність.

З аналізу вищевказаних наказів вбачається, що склад комісій кожного року зазнавав змін, при цьому в складі комісій по оплаті праці та по трудовим суперечкам на 2023 рік, був змінений не лише за рахунок виключення з них позивача, також відбувалися зміни інших членів даних комісії, а тому такі зміни не можуть бути розцінені судом, як факт застосування мобінгу (цькування) щодо позивача

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи характер позовних вимог, в основу яких покладені факти, що на думку позивача вказують на мобінг, який є однією з форм дискримінації, то доказування їх відсутністі покладється на відповідача (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Так, на спростування доводів позивача відповідачем надані достатні, належні докази відсутності таких обставин.

При цьому, суд звертає увагу, що жоден з наказів, на які посилається позивач ним оскаржені не були, жодних звернень до управління Держпраці щодо вказаних фактів чи складених Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 173-5 КУпП, позивач не надано.

Свідки допитані в судовому засіданні, як за клопотанням сторони позивача так і відповідача, вказали на відсутність будь-яких дій зі сторони директора до позивача, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі, суд не вбачає з боку відповідача - директора комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни ознак мобінгу (цькування) по відношенню до позивача, по відношенню до позивача ОСОБА_1 , медичного директора комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», факту мобінгу (цькування), тобто систематичних триваючих умисних дій, які спрямовані на приниження його честі та гідності, ділової репутації, що проявлялися у формі психологічного та економічного тиску, створення стосовно нього напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність, та приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, відповідач просить стягнути з відповідача понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 12000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. відповідачем надано:

- копію ордеру серії ВІ № 1137559 від 10.04.2023;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1115 від 25.11.2011 року;

- копію квитанції № 1 від 27.11.2023;

- детальний опис наданих правничих послуг по цивільній справі № 553/546/23, складний 27.11.2023;

Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу у порядку ч. 5 ЦПК України, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Жодних заяв від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та доказів на підтвердження їх неспівмірності до суду не надходило.

З урахуванням наведених вище вимог ЦПК України, а також наданих позивачем письмових доказів, предмету позову, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 12000,00 грн.

Вказаний розмір витрат є документально підтвердженим, обґрунтованим, відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значенню справи для відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263- 265, ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» на дії керівника комунального підприємства щодо визнання фактів мобінгу (цькування) та їх усунення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Директора Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.02.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Представник позивача - адвокат: Лазоренко Юрій Миколайович, адреса: АДРЕСА_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Відповідач: Директор Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» Савченко Лариси Петрівни, адреса: 36004, Полтавська область, м. Полтава, вул. О.Бідного, буд. 2;

Представник відповідача - адвокат: Бибик Володимир Анатолійович, адреса: 36000, Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 7, оф. 101;

Третя особа: Комунальне підприємство «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», , адреса: 36004, Полтавська область, м. Полтава, вул. О.Бідного, буд. 2, ел.пошта: ;

Представник третьої особи - адвокат: Онищенко Олена Василівна, адреса: АДРЕСА_3 ;

Повний текст рішення складено 16.02.2024.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова