Провадження №2/523/615/24
У Х В А Л А

"28" лютого 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді Мурманової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в місті Одесі клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Берегового Віталія Васильовича про прийняття уточненої позовної заяви про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років відповідач активної участі у вихованні дитини не приймає, інколи надав матеріальну допомогу на утримання дитини, станом на цей час дитина повністю перебуває на утриманні та забезпечені матері. у зв`язку викладеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 12 000 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з позовними вимогами, 08.12.2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву відповідач зазначив, що позовні вимоги є не обґрунтованими, позивач не надала суду доказів на підтвердження обставин викладених у позові. Відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 2 272, 00 гривень (а.с.28-40).

Крім іншого. 22.02.2023 року (вх. № 2254) надійшло клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи доказів на підтвердження позовних вимог (а.с.51).

В подальшому, ухвалою суду від 25 травня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від ТОВ Морське агентство «Наутілус» засвідчені копії документів (трудовий договір, контракт) щодо працевлаштування моряка громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОПП: НОМЕР_1 (а.с.71).

Не погоджуючись з відзивом на позовну заяву представник позивача адвокат Береговий В.В. подав відповідь на відзив. Згідно якої представник позивача зазначив, що позивач не погоджується з доводами відповідача та відповідно наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.75-79). До відповіді на відзив представник позивача надав низку документів щодо стану здоров`я дитини (а.с.80-89).

На виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду 19.09.2023 року (вх. № 26974) надійшов лист-відповідь за підписом заст. директора ТОВ «Морське Агентство «Наутілус» та надано копії документів щодо працевлаштування відповідача (а.с.98-102).

Крім іншого, 05.10.2023 року (вх. № 28716) представником позивача адвокатом Береговим В.В. надано заяву про долучення доказів, а саме квитанції щодо понесених позивачем витрат на лікування дитини (а.с.104-115).

В подальшому, 16.11.2023 року (вх. № 8964) на адресу суду за підписом позивача надійшли пояснення по суті позову, згідно письмових пояснень позивач зазначила, що твердження відповідача щодо не надання жодних доказів щодо стану здоров`я дитини є не припустимими, зазначила, що в матеріалах справи міститься достатня кількість медичних документів, які підтверджують стан здоров`я дитини, а відтак підтверджують й позовні вимоги (а.с.124-126). До письмових пояснень позивач надала низку квитанцій про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку (а.с.128-157).

Чергове судове засіданні у справі призначено на 28 лютого 2024 року, сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Береговий Віталій Васильович до суду не з`явились, разом з цим, представником позивача на адресу суду подано уточнену позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.182-184), про причини не явки суду не повідомив, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття уточненої позовної заяви від 27.02.2024 року (вх. № 6616) судом зазначається наступне.

Згідно уточненої позовної заяви представник позивача позовні вимоги виклав наступним чином: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій суму у розмірі: 6 000 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на розвиток та реабілітацію сина у розмірі: 6 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що малолітній син сторін у справі потребує постійного лікарського нагляду, реабілітації, оздоровлення та лікування. Позивачу важко матеріально забезпечити сина всім необхідним для повноцінного зростання, виховання, забезпечення фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач працездатний та отримує стабільну заробітну плату працюючи моряком на іноземних судах, а відтак в змозі забезпечити сплату аліментів та додаткові витрати на дитини (а.с.171-176). До уточненого позову представник позивача надав медичні документи щодо стану здоров`я дитини.

Отже, дослідивши матеріали справи та уточнену позовну заяву суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Отже, судом враховуються висновки викладені в Постанові Верховного Суду (справа № 910/18389/20), де, суд зазначив, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 3 статті 46 ГПК України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Отже, заяву позивача про уточнення позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 10.11.2021 у справі № 916/1988/20.

Судом враховується те, що Верховний Суд також звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 03.08.2020 у справі № 911/2139/19, зазначено, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог тощо. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також зі змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Судом враховуються висновки Верховного суду щодо того, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21).

Отже, з урахуванням викладеного, зважаючи на предмет заявлених вимог фактично подання до суду нової вимоги, а саме стягнення додаткових витрат на розвиток та лікування дитини, що забезпечить позивачу належний захист порушених прав, суд дійшов висновку, що подана «уточнена» заява є по суті заявою про зміну предмета позову, оскільки позивачем доповнено позовну вимогу новою.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є: певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц).

Таким чином, подана заява відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України, що відповідно не перешкоджає у її прийнятті до розгляду, оскільки позивачем у поданій заяві додається нова позовна вимоги, а підстави позову залишаються незмінними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява про зміну предмета позову відповідає, вимогам ст. 49 ЦПК України, а відтак, підлягає прийняттю до розгляду, у зв`язку з цим, сторонам слід встановити строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив та пояснення щодо позову і відзиву.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 19, 49, 247, 258, 260, 277, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Берегового Віталія Васильовича про прийняття до провадження уточненої позовної заяви про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити.

Прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі: 6 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача на користь відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі: 6 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву з врахуванням зміни шляхом доповнення позовних вимог. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь на відзив, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Розгляд справи призначити на 17 квітня 2024 року на 15 год. 20 хв. в залі судових засідань № 6 в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси (вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http:/sv.od.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: