Справа № 373/278/24
Номер провадження 2-з/373/6/24
УХВАЛА

06 лютого 2024 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Привака В.А. про забезпечення позову у справі № 373/278/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

05 лютого 2024 року представник позивача звернувся до суду із позовом та просять стягнути із відповідача на користь позивача 7000 доларів США та судові витрати.

Станом на 06 лютого 2024 року провадження у справі не відкрито.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження на майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок, які були предметом договору купівлі-продажу, в межах вчинення якого виникла зазначена заборгованість. Посилається на те, що поведінка відповідача, який не бажає виконувати свій обов`язок з повернення боргу, ухиляється від спілкування, свідчить про можливість уникнути він виконання зобов`язання шляхом відчуження майна, що зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Верховний Суд, вирішуючи питання можливості забезпечення позову до відкриття провадження у справі при подачі такої заяви разом із позовною заявою, у постанові від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20 виснував наступне:

-законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

-для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два дні та п`ять днів відповідно;

-першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

-у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову;

-у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 вищезазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, зважаючи на предмет та ціну позову, вид майна, яке просить заборонити відчужувати позивач, зважаючи на обов`язок суду забезпечити достатність та співмірність виду забезпечення позову самим позовним вимогам та дотримання балансу між правами та обов`язками позивача і відповідача, суд дійшов висновку про задоволення заяви та накладення заборони на вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням земельної ділянки та житлового будинку. Даний захід забезпечення позову є достатнім та співмірним позовним вимогам, з якими звернувся до суду позивач. Крім того, даний захід забезпечення позову не порушить конституційних прав власника майна щодо володіння та користування таким майном. Накладення заборони на відчуження не покладає на відповідача непосильний тягар чи інші негативні наслідки та не позбавляє можливості користуватися нею, і, з іншого боку, забезпечує можливість позивача на виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Привака В.А. про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна, а саме:

- земельної ділянки, площею 0,394 га, кадастровий номер :03:006:0219, цільове призначення: для введення підсобного сільського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 ;

- Житлового будинку, загальною площею 80.7 кв.м., з господарчими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Заявник (позивач): ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Інші учасники справи:

відповідач (боржник): ОСОБА_2 , проживає по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Я.І. Керекеза