Справа № 352/3058/23
Провадження № 2/352/180/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносився до колгоспного двору головою якого був ОСОБА_3 . Крім нього в будинку проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_4 , 1937 року народження та мати ОСОБА_5 , 1912 року народження. Як членам колгоспного двору їм належало по 1/3 частині домоволодіння. Після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме 1/3 частку даного житлового будинку. Заповіту вона не залишала, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син, ОСОБА_3 та її невістка ОСОБА_4 , оскільки проживали з нею разом. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на частку даного житлового будинку. Заповіту вона не залишала, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її чоловік ОСОБА_3 , оскільки проживав з нею разом. Таким чином ОСОБА_3 належав в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача - ОСОБА_3 . За життя, 06 липня 2020 року ОСОБА_6 склав заповіт, який посвідчений секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Т.В. Григорович та внесено в реєстр за №8, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1 . Позивач для оформлення спадкових прав звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Секрети І.І., однак отримав повідомлення №138/02-14 про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із тим, що спадкове майно належить до суспільної групи колгоспний двір.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 04 січня 2005 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 23 листопада 2012 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №13 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 23 січня 2023 року Милуванським старостинським округом №5 Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис №16 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05 листопада 1990 року виданого на підставі рішення виконкому Тисменицької районної Ради народних депутатів №178 від 21 вересня 1990 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 (а.с.22).

Технічним паспортом виготовленим 18 серпня 2023 року ФОП ОСОБА_7 визначено, що згідно експлікації приміщення будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , мають такі характеристики: житловий будинок «А» загальною площею 99,7 м.кв., житловою площею 71,1 кв.м.; веранда 4,2 кв.м.; коридор 11,5 кв.м.; житлова 18,5 кв.м.; житлова 14,6 кв.м.; житлова 14,4 кв.м.; кухня 12,9 кв.м.; житлова 23,6 кв.м. (а.с.8-12).

06 липня 2020 року ОСОБА_3 , склав заповіт, зареєстрований в реєстрі № 8 та посвідчений секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Т.В. Григорович, у відповідності до якого на випадок його смерті заповів ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право (а.с.09).

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2023 року встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13-14).

Довідкою Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 02804 від 28 вересня 2023 року виданою ОСОБА_1 про те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 має наступні характеристики: житловий будинок 57,8 кв.м.; л/кухня 18,1 кв.м.; сарай 25,2 кв.м.; сарай 24,8 кв.м.; сарай 9,8 кв.м.; огорожа 35,7 кв.м.; ворота 8,3 кв.м.; огорожа 37,9 кв.м.; криниця 7,0 м/п (а.с.16).

Довідкою Рошнівського старостинського округу №8 Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 238 від 12 грудня 2023 року виданою ОСОБА_1 , про те, що відповідно до запису в погосподарській книзі №668 за 1991 рік домоволодіння яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року відносилося до типу «колгоспний двір». В ньому проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1934 року народження голова двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , 1937 року народження дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , 1912 року народження мати, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 08 лютого 2023 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Секретою І.І. зареєстровано спадкову справу №70237966 (а.с.17).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №345095594 власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.18).

Висновком ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що ринкова вартість будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 становить: 198 555 грн. без врахування ПДВ (а.с.19).

Повідомленням приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Секрети І.І. №138/02-14 від 16 листопада 2023 рокувідмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкове майно належить до суспільної групи колгоспний двір (а.с.20).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами».

З введенням в дію з 01.07.1990 року Закону СРСР , а з 15.04.1991 року Закону України "Про власність" колгоспні двори ліквідовано і в даній справі слід керуватися п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", в якому зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Власність колгоспного двору регулювалася ст.ст. 120 126 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року) і згідно ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом встановлено, що позивач дійсно має право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , однак, він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК