05.03.2024 227/772/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В. вирішуючи питання щодо прийняття до свого провадження заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради,

в с т а н о в и в:

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2024 року мені передана на розгляд цивільна справа ЄУНСС № 227/772/2423(провадження 2-о/227/41/2024) за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною.

Ознайомившись зі змістом заяви, матеріалами доданими до неї вважаю необхідним заяви самовідвід від розгляду даної справи, оскільки розгляд вказаної справи моїм головуванням може викликати сумнів у моїй неупередженості та об`єктивності при розгляді даної справи, як у учасників справи, так і у розумного стороннього спостерігача. Тому з метою недопущення можливості виникнення в учасників провадження та у розумних сторонніх спостерігачів сумнівів у її неупередженості та об`єктивності вважаю необхідним заявити про самовідвід від розгляду даної справи на підставі п. 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що заявник ОСОБА_1 є моєю знайомою, оскільки з донькою останньої ОСОБА_2 , я певний час працювала разом в Добропільському міськрайонному суді Донецької області та підтримувала добрі відносини. Мені відомі певні обставини життя вказаної сім`ї.

Крім того, раніше при розгляді інших справ за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мені заявлялися відводи з підстав існування у вказаних осіб, які були учасниками процесів, сумнівів в моїй неупередженості та об`єктивності як судді (справа № 227/3061/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів на утримання дитини; справа № 227/2250/16-ц за позовом Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа ОСОБА_1 ).

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддівська неупередженість пов`язана як із фактичною об`єктивністю, так і з об`єктивністю, як її сприймає розумний спостерігач. У судових справах перевірка на конфлікт інтересів повинна стосуватися як фактичних конфліктів між приватними інтересами судді та обов`язком здійснення неупередженого правосуддя, так і обставин, за яких розумний спостерігач обґрунтовано (міг би) спостерігав би конфлікт.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді (Резолюція 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Оскільки я добре знайома з заявницею у справі і знає та спілкується з останньою та членами її сім`ї, зазначені обставини, можуть викликати у стороннього розумного спостерігача обгрунтовані сумніви в моїй неупередженості та безсторонності як судді при розгляді вказаної справи.

З огляду на викладене, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, а також з метою забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю необхідним задовольнити заяву самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36 41, 259 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Самовідвід судді Здоровиці О.В. від розгляду цивільної справи № 227/772/24 - задовольнити.

Відвести суддю Добропільського міськрайонного суду Донецької області - Здоровицю Олену Володимирівну від участі у розгляді цивільної справи № 227/772/24 за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу в порядкуст.33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Здоровиця