РІШЕННЯ

12 березня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судових засідань - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -
ВСТАНОВИВ:
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі- МТСБУ, позивач) звернувся до суду з позовом, у якому прохає суд стягнути з ОСОБА_1 ( далі- відповідач, ОСОБА_1 ) на його користь: матеріальну шкоду у розмірі 27 474,43 грн.; витрати пов`язані з оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження в розмірі 820,00 грн; судові витрати, що пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 2270,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 визначено у справі головуючу суддю Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 07.02.2022 прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.06.2022 задоволено позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регрессу. Стягнуто у порядку регресу з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму регламентної виплати у розмірі 27 476 (двадцять сім тисяч чотириста сімдесят шість) грн.43 коп. та 820 (вісімсот двадцять) грн. 00 коп. витрати пов`язані оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження та судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят ) грн. 00 коп.
24.01.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Янукян Ліаною Хачиківною подано до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. В обгрунтування заяви зазначає, що положення Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають особливості його застосування у випадках заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортних пригод, винуватцями яких є окремі категорії громадян, та обов`язкові умови, за наявності яких певні категорії фізичних осіб вважаються такими, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, а Моторне бюро, відповідно, зобов`язане відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих (п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю 1 групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю і групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Отже, зазначена категорія осіб звільняється від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України, а потерпілі особи мають право на відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені у цьому пункті особи, за рахунок коштів Моторного бюро із фонду захисту потерпілих. Вказане звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є пільгою, яку держава надала певним категоріям своїх громадян. Ця пільга полягає у повному звільненні згаданих окремих категорій, від дотримання загального правила, встановленого законом для власників та інших законних володільців транспортних засобів, - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників.
Вказує, що відповідач перебуває на військовій службі за контрактом з 08.06.2019 по теперішній час у військовій частині № НОМЕР_5 , що розташована у Вінницькій області. Крім того, він є учасником бойових дій та має права на пільги встановлені законодавством України, внаслідок чого у МТСБУ відсутнє право на подачу регресного позову до ОСОБА_1 , що свідчить про відсутнімть предмету спору у даній справі та є підставою для щакриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК УКраїни.
В судове засідання, призначене на 12.03.2024, представник позивача не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Представником позивача електронним шляхом подано до суду клопотання з проханням розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
В судове засідання, призначене на 12.03.2024, відповідач та його представник не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представником відповідача - адвокатом Янукян Л. подано до суду заяву з проханням слухати справу за відсутністю сторони відповідача, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як було встановлено судом, оскільки не спростовано сторонами, станом на час вчинення ДПТ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Skoda Octavia Tour Combi", р.н. НОМЕР_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не застрахована.
Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від01.07.2004року (далі- Закон №1961-IV) та Цивільним кодексом України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Згідно із ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону №1961-IV, з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону №1961-IV МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону №1961-IV МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з під. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст.13 цього Закону.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у настанні ДТП та завданні шкоди автомобілю ВАЗ, р.н. НОМЕР_4 , що підтверджується, зокрема, обставинами, викладеними у постанові Київського районного суду м.Харкова від 25.04.2019 у справі № 640/3942/19, які відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, є обов`язковими для суду в межах розгляду даної справи.
З огляду на зазначене, те, що сплата МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування, а також вартість послуг з огляду пошкодженого транспортного засобу та складання звіту про розмір завданих збитків підтверджені матеріалами справи, суд вважає, що у позивача виникло право на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Разом з цим, з наданих суду доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується наданою відповідачем копією посвідчення серії НОМЕР_7 , яке видане 14 травня 2015 року Головним управлінням Національної гвардії України , та яке свідчить, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Також, відповідно до даних, які містяться у довідці Військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України від 12.07.2023 №4030, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 13 липня 2001 року (Наказ НВІ № 318 від 13.07.2021). 3 08 червня 2019 року полковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 Національної гвардії України (Наказ командира військової частини НОМЕР_5 № 137 (по стройовій частині) від 10.06.2019), по теперішній час. 3 06 січня 2023 року полковник ОСОБА_1 перебуває на посаді заступника командира бригади начальника тилу (Наказ командира військової частини НОМЕР_5 № 2 (по стройовій частині) від 06.01.2023), по теперішній час.
Крім того, відповідно до даних, які містяться у довідці Військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України від 12.07.2023 №4032, ОСОБА_1 вибув з 12.02.2023 до 10 Армійського корпусу для виконання службово-бойових завдань (Наказ командира військової частини НОМЕР_5 №150 (по стройовій частині) від 12.05.2023).
При цьому, відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Тобто, в даному випадку, такою законодавчо встановленою пільгою для учасника бойових дій, є покладення на МТСБУ обов`язку відшкодувати збитки від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є учасник бойових дій, що в свою чергу, позбавляє МТСБУ права вимагати від учасника бойових дій відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, оскільки на учасника бойових дій не розповсюджується необхідність обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням викладених обставин, а також те, що на час звернення до суду із даним позовом у позивача було відсутнє право, яке не визнавалося чи порушувалося відповідачем, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин, а не для закриття провадження у справі.
Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.02.2024 у справі № 916/1042/22.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України і покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з відповідача не підлягають стягненню витрати по сплаті суми судового збору у розмірі 2270 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http:// www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Моторне (транспортне) Страхове Бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ, вул. Русанівський бульвар, буд. 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя - С.М. Лисиченко

Повний текст рішення складено 19.03.2024.