ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1463/24 Справа № 204/5465/23 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (далі - ТОВ ФК ЄАПБ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 13 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «КУ «ЄКГ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/633425. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до п.п.15 п.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) ТОВ КУ ЄКГ на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті ТОВ КУ ЄКГ https://www.eurogroshi.com.ua.

21 січня 2022 року між ТОВ КУ ЄКГ та ними укладено договір факторингу №21012022, у відповідності до умов якого ТОВ КУ ЄКГ передає (відступає) їм за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21012022 від 21 січня 2022 року значиться ОСОБА_1 . Таким чином вони набули право грошової вимоги на суму 17400 грн., з яких 4600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12800 грн. сума заборгованості за відсотками.

03 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №01964-03/2021. Договір було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до п.п.1.6 п.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua.

29 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ними укладено договір факторингу №29102021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) їм за плату належні права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №29102021 від 29 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 7060 грн., з яких 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5060 грн. - сума заборгованості за відсотками.

07 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі ТОВ «Гоуфінгоу») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/388501. Договір було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до п.п.1.5 п.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) ТОВ Гоуфінгоу на укладання договору про надання фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства https://www.gofingo.com.ua.

08 грудня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ними укладено договір факторингу №08122021, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) їм за плату належні права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №08122021 від 08 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 11250 грн., з яких 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8250 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 допустив заборгованість за взятими на себе кредитними зобов`язаннями, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з нього заборгованість у загальному розмірі 35710 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року позов задоволено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів отримання ним кредитних коштів за кредитним договорами. Вказував, що надані позивачем витяги з Реєстру боржників, права вимоги, за якими відступаються, не містять підпису сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника, за вказаними кредитними договорами.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористався.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 35710 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 13 лютого 2021 року між ТОВ «КУ «ЄКГ» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №/633425, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4600 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 14 березня 2021 року (а.с.9-10).

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки фіксована (п.1.3. Договору про надання фінансового кредиту №/633425 від 13 лютого 2021 року).

21 січня 2022 року між позивачем та ТОВ «КУ «ЄКГ» укладено Договір факторингу №21012022, згідно з умовами якого ТОВ «КУ «ЄКГ» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату .

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №21012022 від 21 січня 2022 року божником за кредитним договором №/633425 зазначено відповідача, де загальна сума заборгованості за договором складає 17400 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу - 4600 грн-, заборгованість за відсотками 12800 грн.

03 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем укладено Договір про надання фінансового кредиту №01964-03/2021, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2000 грн. строком на 25 днів, тобто до 27 березня 2021 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором .

Згідно п.п. 1.3., 1.4. Договору про надання фінансового кредиту №01964-03/2021 від 03 березня 2021 року, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 803,001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу, тип процентної ставки фіксована. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу за умови повного повернення кредиту потягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту.

29 жовтня 2021 року між позивачем та ТОВ ФК Інвкструм» укладено Договір факторингу №29102021, згідно з умовами якого ТОВ ФК Інвеструм» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29102021 від 29 жовтня 2021 року божником за кредитним договором №01964-03/2021 зазначено відповідача, де загальна сума заборгованості за договором складає 7. 060 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу - 2 000 грн., заборгованість за відсотками 5 060 грн.

07 березня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №/388501, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 20 днів, тобто до 26 березня 2021 року.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки фіксована (п.1.3. Договору про надання фінансового кредиту №/388501 від 07 березня 2021 року).

08 грудня 2021 року між позивачем та ТОВ «Гоуфінгоу» укладено Договір факторингу №08122021, згідно з умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №08122021 від 08 грудня 2021 року божником за кредитним договором №/388501 зазначено відповідача, де загальна сума заборгованості за договором складає 11250 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 3000 грн., заборгованість за відсотками 8 250 грн..

Позивач наголошує на тому, що відповідач належним чином не виконує умови договорів, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем у наступному розмірі: за Договором про надання фінансового кредиту №/633425 від 13 лютого 2021 року в розмірі 17400 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 4600 грн., заборгованості за відсотками 12 800 грн.; за Договором про надання фінансового кредиту №01964-03/2021 від 03 березня 2021 року - в розмірі 7060 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 2000 грн., заборгованості за відсотками 5060 грн.; за Договором про надання фінансового кредиту №/388501 від 07 березня 2021 року - в розмірі 11250 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу 3000 грн., заборгованості за відсотками 8250 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до пункту 1 договору про надання фінансового кредиту №/633425 від 13 лютого 2021 року товариство (ТОВ «КУ «ЄКГ») зобов`язується передати позичальнику ( ОСОБА_1 ) грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути товариству таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково, та сплатити товариству плату (проценти) від суми позики (а.с.9).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який позикодавець має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №01964-03/2021 від 03 березня 2021 року товариство (ТОВ «ФК «Інвеструм») надає клієнту ( ОСОБА_1 ) фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.5 вказаного договору встановлено, що датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (а.с.22).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №9/388501 від 07 березня 2021 року товариство (ТОВ «Гоуфінгоу») надає клієнту ( ОСОБА_1 ) фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.4 вказаного договору встановлено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (а.с.35).

Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти.

Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів.

Колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

У своїй позовній заяві ТОВ ФК «ЄАПБ» просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Додані до позовної заяви роздруковані розрахунки заборгованості за договорами, виключно за період 21 січня 2022 року по 28 лютого 2023 року за договором, укладеним з ТОВ КУ ЄКГ, за період з 29 жовтня 2021 року по 28 лютого 2023 року за договором, укладеним з ТОВ ФК Інвеструм та за період з 08 грудня 2021 року по 28 лютого 2023 року за договором, укладеним з ТОВ Гоуфінгоу, як підстава задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки ці розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит (а.с.17,30,41).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про надання фінансового кредиту №/633425 від 13 лютого 2021 року, договору про надання фінансового кредиту №01964-03/2021 від 03 березня 2021 року та договору про надання фінансового кредиту №/388501 від 07 березня 2021 року, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №21012022 від 21 січня 2022 року не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №/633425 від 13 лютого 2021 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було (а.с.16).

Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №29102021 від 29 жовтня 2021 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №01964-03/2021 від 03 березня 2021 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було (а.с.29).

Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №08122021 від 08 грудня 2021 року також не містить підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №/388501 від 07 березня 2021 року. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було (а.с.40).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на результат розгляду справи та на те, що відповідача звільнено від сплати судового збору ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 січня 2024 року, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4026 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів () на користь держави судовий збір у розмірі 4026 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров