Справа № 367/7233/21
Провадження №2/367/1011/2024
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Пронченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Пласконь Анна Юріївна, про усунення від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Пласконь Анна Юріївна, про усунення від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині.

19.02.2024 року до суду сторони подали мирову угоду.

05.03.2024р. сторони в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили суд затвердити мирову угоду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, ознайомившись зі змістом мирової угоди, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження мирової угоди, виходячи з наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мета, зміст, порядок укладення сторонами мирової угоди та її затвердження судом визначені у статті 207 ЦПК України.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди - майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Як встановлено судом, предметом позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Пласконь Анна Юріївна, є усунення від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині.

За умовами мирової угоди сторони домовились, що підписанням цієї Мирової угоди Відповідач у справі № 367/7233/21 ОСОБА_3 відмовляється від спадкування обов?язкової частки у спадщині та визнає, що право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , а саме: приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,1226 га належить спадкоємцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки усього спадкового майна та спадкоємцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усього спадкового майна. Громадянка ОСОБА_3 відмовляється від обов?язкової частки у спадщині на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по на кожного, від усього спадкового майна за умови отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_1 грошових коштів (компенсації за обов?язкову частку у спадковому майні) в сумі 5 000,00 (п?ять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 187950,00 гривень (Сто вісімдесят сім тисяч дев?ятсот п?ятдесят гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спадкодавиця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 07.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області Пласконь А.Ю. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 04.06.2021 року ОСОБА_3 звернулася до державного нотаріуса Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області Пласконь А.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Тобто у встановлений законом строк, сторони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 ..

Натомість за умовами мирової угоди, ОСОБА_3 відмовляється від обов?язкової частки у спадщині, яку прийняла у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що суперечить статтям 1270, 1273 ЦК України.

Відтак, умови мирової угоди, запропоновані сторонами, не відповідають вимогам Цивільного кодексу України.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених в ухвалі від 01.08.2018 року у справі №760/15287/15-ц та у постанові від 30.05.2018 року у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Таким чином, зважаючи на положення ч. 5 ст. 207 ЦПК України, враховуючи, що подана на затвердження мирова угода суперечить закону, суд дійшов до висновку, що у визнанні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 258-260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова