Справа № 293/37/24
Провадження № 2/293/166/2024
УХВАЛА

05 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

представника позивача Чмир М.П., дов. № 2201/24-01 від 22.01.2024

представника відповідача Хільчевського С. О., ордер серії АМ № 1075579

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр "

до ОСОБА_1

про стягнення 8 885,86 грн заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020 у розмірі 8 885,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020.

Ухвалою від 10.01.2024 суд прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи по суті суд призначив на 08.02.2024.

В судовому засіданні від 08.02.2024, суд постановив ухвалу, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 08.02.2024, якою визнано явку позивача до суду обов`язковою. Розгляд справи по суті суд відклав на 05.03.2024 10:00 год.

05.03.2024 за вх.ЕП-1309 на електронну адресу суду надійшло клопотаннявід представника відповідача ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду. За змістом подного клопотання представник відповідача просить закрити провадження у справі №293/37/24 за позовною заявою ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Клопотання мотивоване тим, що згідно кредитних договорів, які подані позивачем, зокрема Розділу 10 сторони договору визначили, що всі спори пов`язані з даним кредитним договором підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду №007-2005 від 21.06.2005 року).

Тому з урахуванням норм ст.ст. 5, 12 Закону України "Про третейські суди" просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання представника відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання підтримав, просив залишити позов без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, зміст поданого клопотання, суд дійшов такого висновку.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

З матеріалів справи видно, що 04.05.2020 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) №04.04.2020-100000613 від 04.04.2020 (а.с.19-27), який переоформлено шляхом укладення 04.05.2020 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) №04.05.2020-010000297 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с.10-18).

За приписами ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця, кредитні умови.

У кредитному договорі (оферта) №04.05.2020-010000297 від 04.05.2020 вказано, що позичальник підтверджує, що інформація, зазначена в частині другій статті 12, частині другій статті 13 Закону України "Про захист прав споживачів" йому надана. Для прийняття позичальником усвідомленого рішення та задля зручності надання інформації кредитор до укладення договору надав позичальнику всю необхідну інформацію у обсязі та формі, встановлених Законом України "Про споживче кредитування" (п.11.8 договору).

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до преамбули Закону України "Про споживче кредитування" цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.12.2018 у справі N 755/11648/15-ц, кредитні договори, укладені фізичними особами з банками за своєю суттю є споживчими договорами і на них розповсюджуються положення Закону України "Про захист прав споживачів". При цьому частина 14 статті 6 Закону України "Про третейські суди" вказує на те, що третейські суди не мають права розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Як наслідок Верховний Суд відмовив банку у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду.

Велика Палата Верховного Суду виклала у своїй постанові положення про те, що, якщо договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер, як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору, як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України "Про захист прав споживачів", тобто незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів", враховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб споживачів товарів, робіт і послуг.

З аналізу вищенаведеного та змісту самого кредитного договору (оферта), суд уважає, що кредитний договір № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020 за своїм змістом є договором про надання споживчого кредиту, позаяк відсутні докази на підтвердження того, що кредит надавався позичальнику не для задоволення особистих потреб, він пов`язаний зі здійсненням ОСОБА_1 підприємницької діяльності чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником.

Отже, декларація сторін кредитного договору у п. 1.2 Договору, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту жодного правого значення для кваліфікації цього договору як договору про надання споживчого кредиту не має.

Пунктом 10.1 кредитного договору визначено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, окрім справ у спорах щодо захисту прав споживачів, підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду N 007-2005 від 21.06.2005, видане Київським міським управлінням юстиції), згідно з регламентом третейського суду. Розгляд здійснюється одноособово суддею, який призначається в порядку, встановленому регламентом постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що є невід`ємною частиною даної третейської угоди, і з яким Сторони ознайомились.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З огляду на викладене, враховуючи, що укладений між сторонами кредитний договір № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020 за своєю правовою природою є споживчим, а тому третейське застереження, викладене в п. 10.1 кредитного договору, не може бути виконане.

Законом України "Про третейські суди" виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що спір про стягнення виниклої заборгованості за кредитними договорами від 04.04.2020 та 04.05.2020 слід розглядати судом загальної юрисдикції, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Хільчевського О.С. про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр"до ОСОБА_1 про стягнення 8885,86 грн заборгованості - відмовити.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 06.03.2024

Суддя Людмила ЛОСЬ