Провадження №2/748/41/24
Єдиний унікальний № 748/3585/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Майбороди С.М.,

секретаря Пасько К.П.,

за участі представника позивача адвоката Допи В.І.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2023 року, представник позивача адвокат Допа В.І. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом, в якому просила визначити позивачу додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 терміном 3 місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, мотивуючи свій позов тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори у зв`язку з доглядом за хворою матір`ю.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2023 року провадження у справі було відкрито.

29 вересня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, непереборних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а вказані в позові причини не є поважними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що неодноразово просив свою сестру звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але та вказувала, що їй спадщина не потрібна.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 02.09.2022 року виконавчим комітетом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 176 (а.с.5).

Після його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до довідки Роїщенського старостинського округу Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 440 від 05.09.2023 року, ОСОБА_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані : дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 (а.с.32).

За життя спадкодавцем ОСОБА_3 складено заповіт, який посвідчений 15.07.2016 року секретарем виконкому Роїщенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яким він земельну ділянку (пай) 2,24 га, державний акт № ЧН № 094773, яка знаходиться на території Роїщенської сільської ради та земельну ділянку (пай) 0,60 га державний акт серії ЧН № 087719, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради заповідав в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З наданої копії спадкової справи № 65/2022, заведеної у приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Панченко О.І., після померлого ОСОБА_3 слідує, що із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , який частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В матеріалах спадкової справи мається заповіт від 06 січня 2005 року, відповідно до якого ОСОБА_3 заповідав будинок та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось сину ОСОБА_1 . 15.07.2016 ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого земельну ділянку (пай) 2,24 га, державний акт № ЧН № 094773, яка знаходиться на території Роїщенської сільської ради та земельну ділянку (пай) 0,60 га державний акт серії ЧН № 087719, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради заповідав в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи мається заява ОСОБА_4 , дружини спадкодавця, в якій остання відмовляється від прийняття спадщини та права на обов`язкову частку у спадщині. В заяві вказано, що остання подана особисто.

Зі змісту ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України слідує, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, є визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Постановою Верховного Суду України від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, провадження № 61-14038св20 визначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2020 року у справі № 310/2327/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17.

Позивач, обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 зазначає, що пропустила строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини та звернулась лише в серпні 2023 року, оскільки здійснювала постійний догляд за матір`ю ОСОБА_4 , яка не може це здійснювати самостійно та потребує постійного стороннього догляду.

Проте вказані позивачем причини пропуску строку звернення із заявою до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними та в свою чергу не можуть бути об`єктивною, непереборною, істотною перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. До того ж, мати позивача ОСОБА_4 , яка, як вказує позивач, не може самостійно здійснювати догляд за собою, та за якою позивач постійно здійснювала догляд, 10 травня 2023 особисто подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття права на обов`язкову частку у спадщині від 07 квітня 2023 року, а сама позивач звернулась до нотаріуса лише у серпні 2023 року та 08.08.2023 року отримала роз`яснення про те, що пропустила встановлений законом строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_1 успадкував житловий будинок в АДРЕСА_1 , де проживає його мати, за якою як вказую позивач здійснюється нею догляд і вона також проживає у вказаному будинку. А отже не встановлено, що відповідач чинив перешкоди позивачу у зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки також здійснює догляд за матір`ю і позивач мала реальну можливість звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як на це вказував відповідач в судовому засіданні.

У позивача була реальна можливість звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та вирішити питання щодо розбіжностей написання її прізвища у заповіті.

За таких підстав, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2024 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С. М. Майборода