Справа № 346/3847/23
Провадження № 2/346/185/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення ,-

В С Т А Н О В И В :

18.07.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кіт Р.С., звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Однак, разом із позивачем проживає ОСОБА_2 , який систематично порушує правила співжиття і робить неможливим проживання в одному будинку. Підтвердженням цього вказує постанову про закриття кримінального провадження від 22.01.2015 року, винесена слідчим СВ Коломийського МВ УМВС в Івано-Франківський області. Тому просить суд виселити ОСОБА_2 , з житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, його представник подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, просиу у позові відмовити.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташовано в АДРЕСА_1 згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2008 (а.с. 15) та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2008 (а.с. 16).

Згідно копії державного акту на права власності на земельну ділянку серії ЯП № 912744 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки , яка розміщена в АДРЕСА_1 , площею 0,0300 га , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку ,господарських будівель і споруд . Кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0155 (а.с. 17).

Згідно копії державного акту на права власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 912743 ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки , яка розміщена в АДРЕСА_1 , площею 0,1841 га , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку ,господарських будівель і споруд . Кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0156 (а.с. 18).

Відповідно до копії довідки Печеніжинської селищної ради Рунгурського старостинського округу № 776 від 14 вересня 2021р., яка видана старостою Рунгурського старостинського округу Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області гр. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 і являється власником цього житлового будинку. Склад сім`ї наступний: 1. Дружина: ОСОБА_3 -1956 р.н (а.с. 13).

Відповідно до копії довідки Печеніжинської селищної ради Рунгурського старостинського округу № 38 від 25 січня 2023р., яка видана старостою Рунгурського старостинського округу Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про те , що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в м.Коломиї і не являється власником житлового будинку що в АДРЕСА_1 ,так як житлового будинку не існує за такою адресою. (а.с.14).

Згідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 22.01.2015р. Постановлено: 1.Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розолідувань за № 0000825 від 22.09.2014 року закрити за ч.1 п. 2 ст. 284 ЦКУ,у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. (а.с. 21-22)

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому статтею 391 ЦК України встановлено, що власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Статтею 116 ЖК України ч.1, передбачено, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення (ч.3 ст.116 ЖК).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними доказами, проживання відповідача в будинку порушує права позивача.

Відповідач не є членом сім`ї власника майна, між сторонами відсутні будь які відносини, вони не ведуть спільне господарство та відповідач не утримує дане домоволодіння.

Таким чином відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, а тому позивач був змушений звернутися до суду для захисту свого порушеного права.

Отже, враховуючи встановлені обставини та вказані норми, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки є підстави для усунення перешкод позивачу в користуванні житловим будинком шляхом виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення.

На підставі викладеного та керуючись стст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку за адресою, АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 .

Суддя: Васильковський В. В.