Справа №442/8969/23
Провадження №2/442/243/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб Відділу-Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення юридичного факту, -

встановив :

12.12.2023 представник позивача адвокат Якимів І.П. звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначити місце проживання їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх батьком ОСОБА_1 та встановити факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову покликається на те, що 23 жовтня 2014 року, між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 (згодом ОСОБА_5 ) було укладено шлюб. У шлюбі у них народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, в них дуже різняться погляди на життя та спільне проживання. Крім цього, вони неодноразово намагалися владнати конфлікти, але, на жаль, всі спроби врятувати сім`ю виявились марними. Вважають, що за таких обставин цей шлюб існувати не може. В результаті таких взаємовідносин, ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як в позивача, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових питань та протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше існування шлюбу шкодить їх інтересам, так як шлюб існує лише формально. Разом з тим, існування такого шлюбу прямо суперечить інтересам їхніх спільних дітей, які будуть зростати та бачити сварки, ненависть та стабільне непорозуміння. Вважає, що діти мають розвиватися та зростати в спокої, безтурботності та мирі, такі умови для дітей зможе забезпечити тільки розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

Вже протягом 5-ти місяців позивач та відповідач проживають окремо. Крім того, їхні діти - ОСОБА_3 , якому виповнилося шість років та ОСОБА_3 , якому виповнилось чотири років, виявили бажання проживати тільки з позивачем, де вони й зареєстровані в АДРЕСА_1 , оскільки більше прив`язані до нього та краще знаходить з ним спільну мову. Також, сини звикли до даного місця проживання, де в них з`явилися друзі у гімназії № НОМЕР_1 та закладі дошкільної освіти «Сонечко» № 21. На пропозиції відповідача (матері) перейти жити до неї, за новим місцем проживання в АДРЕСА_2 , діти реагують істериками, криками та впадають в депресію. Вказує, що відповідачка планує їхати за кордон, там жити та працювати.

Позивач вважає, що зможе забезпечити для дітей належний матеріальний та психологічний рівень життя. Він має належний рівень власного доходу, що підтверджується копією довідки про доходи. За умови визначення місця проживання дітей з батьком, вони будуть менш психологічно травмовані та продовжать зростати в спокої та благополуччі.

Додатково повідомляє, що позивач є фізично здоровим чоловіком, протипоказань не має, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має та в розшуку не перебуває.

Представник позивача адвокат Якимів І.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просить позов задоволити. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка позов визнала, про що подала відповідну заяву. Вказала, що у зв`язку з сімейними обставинами не може прибути в судове засідання.

Представник Відділу-Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області Павловська О. просила проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника органу опіки.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання в якому останні просять відмовити ОСОБА_1 у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей. Зазначають, що такий факт не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між ними та заявником може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.10.2014 уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 503 від 23.10.2014 р. та видано Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_2 .

У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 .

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2, 7-9ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ст. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

З Довідки №01-25/104 від 05.12.2023, виданої Закладом дошкільної освіти «Сонечко» встановлено, що ОСОБА_1 батько підтримує контакт з вихователями групи, цікавиться життям свого сина ОСОБА_6 в садочку, приводить і забирає дитину, відвідує батьківські збори, а з Довідки №165 від 05.12.2023, виданої Стебницькою гімназією №18 Дрогобицької міської ради Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 постійно приділяє увагу навчанню та вихованню сина ОСОБА_7 , регулярно відвідує батьківські збори, підтримує контакт з вчителями, бере активну участь у проведенні класних та позашкільних заходах.

З Витягу з реєстру територіальної громади №2023/009974959 від 05.12.2023 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований на АДРЕСА_1 . Мати дітей зареєстрована на АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягу з реєстру територіальної громади №2023/009961865 від 05.12.2023.

Беручи до уваги те, що діти проживають з позивачем, який має можливість забезпечити їм місце проживання, сприяти належному вихованню та розвитку дітей, а мати проживає окремо, самоусунулась від виховання та утримання дітей, не виявляє бажання брати участь у їх житті, враховуючи психологічну близькість дітей з батьком, обставини життя до яких звикла малолітні діти, суд приходить до переконання, що слід визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 206, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , укладений 23 жовтня 2014 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №503.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує та утримує малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Треті особи: Відділ-Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, юридична адреса: пл. Ринок, 1, м. Дрогобич Львівської області;

ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , юридична адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 19.03.2024.

Суддя Хомик А.П.