Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2024 р. Справа № 608/285/24

Номер провадження2-о/608/35/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Манорик Г. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: спільного проживання та перебування на утриманні. В заяві вказала, що після смерті чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір перейти з своєї пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, право на яку передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення». Однак, представник сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області їй відмовив в цьому, роз`яснивши, що подружжя зареєстровано за різними адресами проживання, тому неможливо підтвердити факт спільного проживання та її перебування на утриманні чоловіка. Просить встановити факт спільного проживання та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Манорик Г. Г. в судовому засіданні заяву підтримують, просять задоволити.

Заінтересована особа: представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області Ніколишин І. І. в судове засідання не з`явилася, подала відзив на заяву, згідно якого просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки, з даної заяви вбачається спір про право, а саме: право на призначення пенсії по втраті годувальника. В судове засідання не з`явилася, в окремій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Адвокат Манорик Г. Г. подала відповідь на відзив, згідно якого стверджує, що в даній заяві спору про право не вбачається, оскільки, такий спір може виникнути лише з приводу обчислення, призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних виплат за правилами адміністративного судочинства. Вважає, що встановлення зазначеного факту не зумовлює юридичного наслідку та рішення у даній справі не встановлює права на пенсію по втраті годувальника.

Вислухавши заявницю ОСОБА_1 , її представника заявника адвоката Манорик Г. Г., свідка, врахувавши заперечення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

02 вересня 1972 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб в Чортківському рай бюро ЗАГС Тернопільської області 02 вересня 1972 року, актовий запис № 156, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 02.09.1972.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чорткові Тернопільської області ОСОБА_2 помер, про що 08 грудня 2024 складено відповідний актовий запис № 469, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.12.2023.

ОСОБА_1 має намір оформити пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка, оскільки, він отримував пенсію, яка вдвічі перевищувала її пенсію за віком (близько 3 800 гривень). В сервісному центрі м. Чортків ГУ ПФУ в усній формі їй було відмовлено в цьому, з тих причин, що подружжя ОСОБА_4 зареєстровано за різними адресами проживання, а саме: дружина АДРЕСА_1 , а чоловік АДРЕСА_2 , тому неможливо підтвердити факт спільного проживання та її перебування на утриманні чоловіка.

Згідно з свідоцтвом про право приватної власності на житло від 17 жовтня 1997 року, квартира АДРЕСА_3 в рівних долях належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно акту про встановлення факту проживання від 11.01.2024, складеного депутатом Чортківської міської ради в присутності сусідів ОСОБА_2 проживав по АДРЕСА_4 без реєстрації.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 , яка підтвердила, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, виховували сина, дружина була на утриманні чоловіка, оскільки, він був військовослужбовцем та мав краще матеріальне забезпечення.

Отже, з досліджених в судовому засіданні документів та оцінки показів свідка, можна зробити висновок, що подружжя ОСОБА_4 спільно проживали та вели господарство.

В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа вбачає в заяві ОСОБА_1 спір про право, а саме: право на призначення пенсії про втраті годувальника.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року

у справі № 560/17953/21, вказано про те, що справи

про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами

цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315

ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією

сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом, який розглядає справи про встановлення

факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19

ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Велика Палата ВС звернула увагу на

неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення

юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в

заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових

спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу

захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і

тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У кожному конкретному випадку залежно від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право.

Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження неправомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Тому факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Отже, за таких обставин суд вважає, що в даній справі спір про право відсутній, оскільки, за змістом заяви ставиться питання про встановлення факту, який має юридичне значення, на підставі якого в подальшому буде вирішуватись питання про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Аналогічні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16 (провадження № 14-283цс18), Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 644/4742/19 (провадження № 61-2673св20), від 25 березня 2020 року у справі № 204/3782/19 (провадження № 61-22924св19), від 03 березня 2021 року у справі № 307/2853/19 (провадження № 61-4072ск20), від 07 липня 2021 року у справі № 409/1851/19 (провадження № 61-7906св20).

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46002) про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) з чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебування на утриманні свого чоловіка.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/285/24

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: