Справа № 361/492/24
Провадження № 2-о/361/108/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді - Писанець Н.В.,

при секретарі - Лелеці В.А.,

представника заявника Бабій М.В.,

представника заінтересованої особи Фрунзе Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , у інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області з 16.01.2024р. знаходилась заява ОСОБА_1 , у інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначає, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за дружиною ОСОБА_3 , яка згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №578040 від 17.03.2022 року є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду.

Свої вимоги мотивує тим, що він спільно проживає з дружиною ОСОБА_3 . Інших родичів, які б могли здійснювати догляд за дружиною немає. Мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом ВСП «Київський фаховий коледж ресторанного господарства Національного університету харчових технологій» та проживає окремо від батьків. Дружина заявника має порушення функцій життєдіяльності організму та потребує надання соціальних послуг з стороннього догляду на непрофесійній основі та потребує постійного стороннього догляду. Крім того, вказує, що він має всі необхідні докази на підтвердження того, що є особою, зайнятою постійним доглядом за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, але достовірним доказом для державних органів є судове рішення.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає йому право, визначене ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В судове засідання сповіщений про час та дату розгляду справи заявник ОСОБА_1 не з`явився.

Присутній у судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав доводи заяви, наполягав на їх задоволенні, уточнив, що на даний момент, родина ОСОБА_5 , разом із сином, виїхала у Німеччину для отримання курсу лікування ОСОБА_3 , тому надати оригінали медичних документів стану її здоров`я, долучених до матеріалів провадження не є можливим, оскільки вони знаходяться у заявника ОСОБА_1 . Також на запитання суду уточнив, що батьки подружжя ОСОБА_5 вже є особами похилого віку та не взмозі здійснювати нагляд над ОСОБА_3 , інші родичи перебувають за кордоном та спілкування з ними ускладнено. На запитання представника заінтересованої сторони зазначив, що ні ОСОБА_1 , ані ОСОБА_3 не звертались до УТСЗН Броварської міської ради для оформлення допомоги по догляду за інвалідом.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , сповіщена про час та дату розгляду справи в судове засідання не з`явилася.

Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області Фрунзе Т.В., присутня у судовому засіданні, залишила на розсуд суду вирішення питання щодо можливості задоволення заяви ОСОБА_1 .

Допитані у якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також здійснення догляду чоловіком своєї дружини, яка є інвалідом та потребує його допомоги. Інших членів родини, які могли б здійснювати такий догляд вони їм не відомі.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, приходить висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки.

Згідно з ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

З позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 19 грудня 2018 року (справа N 540/147/17), встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та спільно проживає разом з дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 потребує стороннього догляду терміном до 17.03.2024 року, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №578040 від 17.03.2022 року. Встановлення даного факту ОСОБА_1 пов`язує із наданням відстрочки від призову на військову службу.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського МУЮ Київської області, 17.09.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрований шлюб.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського МУЮ Київської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

- опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

З вказаної норми не вбачається, що особі, яка зайнята постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи, необхідне рішення суду на підтвердження цих обставин.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам, які мають непрацездатних батька і матір чи одинокого непрацездатного батька (одиноку непрацездатну матір) або непрацездатних осіб, під опікою, піклуванням чи на утриманні яких перебував призовник, або осіб, над якими призовник здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб - громадян України, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати. Непрацездатність зазначених осіб визначається в порядку, визначеному законодавством.

Тобто, оформлення догляду за особою, яка його потребує, в тому числі людиною з інвалідністю, здійснюється органами соціального захисту, а не шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості, з яких би вбачалось про відсутність інших близьких родичів ОСОБА_3 , тому не можна визнати, що взагалі відсутні інші особи, які можуть здійснювати за нею постійний догляд, а сам заявник є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом. Також суд звертає увагу, що у подружжя є син ОСОБА_4 , який 11.03.2024 року набуває повноліття та взмозі здійснювати догляд за матір`ю поряд з батьком ОСОБА_1 .

Частина друга статті 315 ЦПК України передбачає судовий порядок встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На сьогодні законодавство України передбачає оформлення в органах соціального захисту постійного догляду з відповідними соціальними виплатами на догляд за такими категоріями осіб, що потребують догляду: за дітьми-інвалідами віком до 18 років; за інвалідами І групи або особами, які досягли 80-річного віку; за інвалідами І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, які за висновком лікарської комісії медичного закладу потребують постійного стороннього догляду; та за іншими громадянам похилого віку, інвалідами, дітьми-інвалідами та хворими, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування.

У пунктах 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у поданій заяві взагалі не зазначено, з яких причин неможливо одержати документ, що посвідчує даний факт у компетентному органі, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання даного документу.

Заявником ОСОБА_1 не подано до суду доказів, які б підтверджували причини неможливості одержання документів відповідного компетентного органу соціального захисту, що посвідчує факт надання ним постійного догляду за дружиною ОСОБА_3 за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, не надав документів про те, що він є надавачем соціальних послуг та, або витягу з реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Враховуючи зазначене та проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги, викладені у заяві заявника, задоволенню не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 81, 89, 247, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , у інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Писанець