Провадження №2/463/518/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді: Мармаша В.Я.,

з участю секретаря судових засідань: Гавц О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом, просила позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою та призначено справу до судового розгляду.

Від позивача, представника третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та третьої особи у судове засідання надішли заяви про розгляд позову без їх участі, просилили позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув, до матеріалів справи долучена нотаріально посвідчена заява про визнання позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав

У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У ст. 150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , виданого 23.05.2013 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого 11.10.2011 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, батьками дітей є: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 18 липня 2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.02.2019 серії НОМЕР_3 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції у Львівські області.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 02 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного майна. На підставі ст. 71 КК України до даного покарання, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 02.10.2015 і остаточно призначено покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №463 від 23.09.2016 неповнолітній ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Встановлено піклування над ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та призначено ОСОБА_1 піклувальником.

Крім того, розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №121 від 06.04.2023 вирішено вважати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 такими, що втратили статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Припинено над ними опіку та звільнено ОСОБА_1 від обов`язку опікуна у зв`язку із передачею дітей для подальшого виховання батькові ОСОБА_2 .

Як вбачається з висновку органу опіки і піклування №260001-вих-40006 від 03.04.2023 щодо повернення малолітніх ОСОБА_4 , 2011 р.н., ОСОБА_3 , 2013 р.н., батькові ОСОБА_2 для виховання та спільного проживання, Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне повернути малолітніх ОСОБА_4 , 2011 р.н., ОСОБА_3 , 2013 р.н., на виховання і спільне проживання батькові ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №205 від 02.11.2023, затвердженої директором Ліцею №21 Львівської міської ради та класними керівниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9, встановлено, що ОСОБА_2 протягом навчання доньок ОСОБА_4 , учениці 7-А класу та ОСОБА_3 , учениці 5-А класу не був присутнім на батьківських зборах, не приходив до школи, не телефонував поцікавитись їх успіхами.

Крім того, ОСОБА_7 підтвердила, що ОСОБА_2 не з`являється вдома та не приймає участі у вихованні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Повним вихованням дітей займається бабця ОСОБА_1 .

Як вбачається з висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2 від 04.09.2023, останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт ухилення батька від виконання батьківського обов`язку підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Ці обов`язки виконувала ОСОБА_1 .

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що слід позов задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, стаття 166 Сімейного кодексу України, визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав, а саме: особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити на вимогу позивача або з власної ініціативи.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Так, судом встановлено, що регулярного стабільного доходу відповідач не отримує.

Враховуючи наведене вище, а також обов`язок батька по утриманню дітей суд вважає за можливе стягувати кожного місяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину з урахуванням індексації, починаючи з 24 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач при пред`явленні позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 164, 171, 180 СК України, ст.ст. 141, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_4 .

Стягувати кожного місяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням індексації, відповідно до Закону, у розмірі 1 500,00 (однієї тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня звернення до суду - 24 листопада 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок) судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано суддею 14.03.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, м. Львів, вул. К. Левицького, 67, ЄДРПОУ № 04056109.

Суддя: Мармаш В. Я.