Справа № 438/118/24
Номер провадження 2/438/147/2024
УХВАЛА

05 березня 2024 року м. Борислав справа № 438/118/24

провадження № 2/438/147/24

Бориславський міський суд Львіської області у складі судді Ткачової С.М.,

секретаря судового засідання Терлецької Ю.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку ч.8 ст.40 ЦПК України заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ткачової С.М. та заяву судді Ткачової С.М. про самовідвід без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди.

1. Стислий виклад позиції заявника ОСОБА_1 , судді Ткачової С.М. та заперечення відповідача:

Позивач письмово 04.03.2024 заявив про відвід головуючому судді Ткачовій С.М., яка обґрунтована тим, що заявник вважає, що суддею порушено порядок розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Слиша А.Т., не досліджено всі докази при визначенні судді для розгляду справи, а також інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Просить відвести суддю на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України та подати заяву про самовідвід.

04.03.2024 суддею Ткачовою С.М. подано заява про самовідвід, яка ґрунтується напрактиці ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь - який обґрунтований сумнів у її безсторонності і упередженості, усунення можливих підозр позивача ОСОБА_1 у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

Відповідач письмових заперечень на заяву не надав.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Заяв та клопотань не надійшло.

3. Процесуальні дії при розгляді заяви про відвід

Заяви про відвід та самовідвід вирішується за ч.ч.7, 8 ст. 40 ЦПК України в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності із ч.2 ст. 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

22.01.2024 у провадження судді Бориславського міського суду Львівської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 зареєстрована цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2 ) до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди №438/118/24 номер провадження 2/438/147/2024 визначено склад суду: виключено з розподілу Ткачова С.М. (відпустка , Наказ №130/В від 13.12.2023); судді які приймали участь в розподілі Пантелєєв Д.Г., Слиш А.Т.; головуючий суддя Слиш Андрій Теодорович.

Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області Слиша А.Т. від 24.01.2024 цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди залишено без руху.

24.01.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду скеровано клопотання в порядку п.п.4,5 ч.1 ст.36 ЦПК України «щодо необхідності застосування суддею належної правової процедури та забезпечення права потерпілого на розгляд його справи судом - узяти самовідвід».

Також 26.01.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду скеровано заяву про відвід судді Слиша А.Т. у розгляді справи 438/118/24 у зв`язку з обставинами що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді та забезпечення права позивача на розгляд його справи судом, встановленим законом (в порядку п.п.4,5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області Слиша А.Т. від 26.01.2024 заява позивача про відвід судді та його клопотання визнані необґрунтованими. Зупинено провадження у справі №438/118/24, номер провадження 2/438/147/2024 до вирішення питання про відвід суддею, що не входить до складу, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому ч.1ст.33 ЦПК України.

Як вбачається з ухвали Бориславського міського суду від 31 січня 2024 (справа № 438/118/24 провадження № 2-ві/438/1/24) суддею Ткачовою С.М. розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про відвід судді Слиша А.Т. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди. За результатами розгляду суддею постановлено ухвалу та в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Слиша А.Т. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди, відмовлено.

01.02.2024 ухвалою Бориславського міського суду Львівської області суддею Слишом А.Т. прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі; проведення розгляду справи визначено провести в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09 год 30 хв 16 лютого 2024 року. Проведення підготовчого засідання було відкладено у зв`язку із заявленим клопотанням позивача ОСОБА_1 на 05 березня 2024 року.

Не погоджуючись з позицією судді Бориславського міського суду Ткачової С.М. по розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Слиша А.Т. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди, позивач ОСОБА_1 13.02.2024 звернувся із скаргою до Вищої Ради Правосуддя на дії судді Ткачової С.М. (скарга №Б-980/2/7-24, член ВРП Саліхов В.В.).

29.02.2024 ухвалою Бориславського міського суду Львівської області (суддею Слишом А.Т.) заяву про самовідвід судді Бориславського міського суду Львівської області Слиша А.Т. як головуючого у справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди - задоволено. Відведено суддю Слиша А.Т. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м.Борислава Львівської області про відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 14 ЦПК України справу передано до канцелярії Бориславського міського суду Львівської області для подальшого автоматизованого розподілу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу між суддями від 29.02.2024 проведено повторний розподіл цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2 ) до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди №438/118/24 номер провадження 2/438/147/2024 з підстав ухвали про самовідвід судді від 29.02.2024 та визначено склад суду: виключено з розподілу Слиш А.Т. (самовідвід), Пантелєєв Д.Г. (зайнятість згідно табелю); судді які приймали участь в розподілі Ткачова С.М.; головуючий суддя Ткачова С.М. Тобто порушень визначення судді по справі не виявлено, але визначено суддю не серед всього штатного складу суддів Бориславського міського суду.

Ухвалою Бориславського міського суду від 01.03.2024 головуючим суддею Ткачовою С.М. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди прийнята в своє провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.03.2024 о 12-00 годині, викликавши в суд сторони по справі.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст.36,37 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В свою чергу, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, в силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року про незалежність судової влади визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Згідно частини 3 статті 39 ЦПК України, відвід (самовідвід) судді повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом дотримані всі строки розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Слиша А.Т.по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди.

Вимагаючи від суду проведення службового розслідування, а саме: витребування табелів виходу працівників, суддів за 22.01.2024; наказів про відпустки за грудень 2023, січень 2024 по Бориславському міському суду; визначення працівників, які допустили порушення реєстрації його позову; зобов`язати суддю взяти самовідвід, позивач не вказав яким законодавством обумовлені ці дії суду, який розглядає заяву про відвід судді.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду 21.01.2024 о 22:35 поза робочі години суду у вихідний день. В перший робочий день, після вихідних, у відповідності з графіком роботи суду 22.01.2024 після 9-00 години, з виконанням вимог п.15.2. Розділу 8, Перехідних положень, п.п.1.3.1, п.п.2.2.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 та проведено авто розподіл. Порушень ч.ч.1, 15,16,17 ст.33, ст.14 ЦПК України судом не встановлено.

Твердження позивача про наявність порушення п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України спростовується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 зареєстрована цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2 ) до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди №438/118/24 номер провадження 2/438/147/2024 визначено склад суду: виключено з розподілу Ткачова С.М. (відпустка , Наказ №130/В від 13.12.2023); судді які приймали участь в розподілі Пантелєєв Д.Г., Слиш А.Т.; головуючий суддя Слиш Андрій Теодорович. Тобто порушень визначення судді по справі не виявлено.

При постановленні ухвали Бориславського міського суду від 31.01.2024 суддею Ткачовою С.М. враховано стадія провадження по цивільній справі (провадження по справі не відкрито), розгляд заяви про відвід одноособово суддею в порядку письмового провадження (що не передбачає загального порядку слухання в судовому засіданні)

та відсутності необхідності заслуховування заявника, враховано клопотання заявника.

Також судом встановлено, що відповідно до листа голови Бориславського міського суду Пантелєєва Д.Г. (вих. №01/31/2024) та доповідної записки, складеної керівником апарату Бориславського міського суду Львівської області від 19 лютого 2024 року за результатами звернення заявника ОСОБА_1 про допущені працівниками апарату суду порушення п.1.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджену рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Ради суддів України від 5 червня 2015 року N 55,від 22 липня 2015 року N 79 від 3 березня 2016 року N 21, від 15 вересня 2016 року N 58 ,від 24 квітня 2020 року № 25, від 17 липня 2020 року № 38,від 11 червня 2021 року № 18, від 06 жовтня 2022 року № 31 щодо об`єктивного та неупередженого розподілу судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження) вищезгаданої цивільної справи, що відповідальними особами Бориславського міського суду Львівської області за реєстрацію в автоматизованій системі документообігу суду позовних заяв та інших документів та здійснення автоматизованого розподілу судових справ, що надійшли в електронній формі через підсистему «Електронний суд» порушено п.1.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а саме здійснено реєстрацію та автоматизований розподіл матеріалів позовної заяви гр. ОСОБА_1 не в хронологічному порядку. На підставі викладеного, вважаю що службове розслідування є недоречним, оскільки з`ясовані обставини не вбачають втручання в автоматизований розподіл справи між суддями, та як даний авторозподіл судової справи відбувся з дотриманням п.2.3.4 вищезазначеного Положення. Також невтручання у розподіл судових справ працівниками та суддями Бориславського міського суду при розподілі справ № 438/118/24 провадження № 2/438/147/24 та № 438/118/24 провадження № 2-ві/438/1/24 підтверджено листом ДП «Інформаційні судові системи» №ЕПП-149/29/24 від 01.03.2024.

Таким чином судом не вбачається законних підстав відведення судді Ткачової С.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2 ) до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди.

Вирішуючи питання самовідводу, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина,батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти,які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді ( схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді. Такаж позиція відображена у статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`активна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

У рішенні в справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд. Підставою для відводу (самовідводу) судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді. При розгляді заяви про відвід(самовідвід) слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Таким чином у головуючого судді Ткачової С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди особисто відсутня будь-яка упередженість чи необ`єктивність щодо сторін по справі. Позивач ОСОБА_1 заявляє категоричні і безпідставні сумніви у неупередженості судді у розгляді справи за його позовом. За таких обставин у стороннього спостерігача з точки зору об`єктивного критерію можуть виникнути легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Ткачової С.М.

5. Позиція суду .

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід, заяви про самовідвід, суд дійшов до наступного висновку.

Порушень порядку визначення судді для розгляду справи та підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Ткачової С.М. не виявлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що не є підставами для відводу заява позивача ОСОБА_1 , яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Суд вважає даний відвід необґрунтованим та заява про відвід не підлягає задоволенню.

Враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь - який обґрунтований сумнів у безсторонності і упередженості судді Ткачової С.М., усунення можливих підозр позивача ОСОБА_1 у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України задовольнити заяву про самовідвід по цивільній справі № 438/118/24, провадження № 2/438147/24.

Керуючись ст. ст.14,33, 36, 39, 40,44, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ткачової С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди, відмовити.

Задовольнити заяву судді Ткачової С.М. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області про відшкодування шкоди.

Цивільну справу передати до канцелярії на повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду, для визначення іншого судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена, заперечення щодо даної ухвали може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду за результатами розгляду справи по суті.

Суддя Світлана ТКАЧОВА