БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 6/361/233/24
УХВАЛА

29 квітня 2024 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Іванової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу від 05 грудня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 05 грудня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, на підставі якого з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На виконання зазначеного наказу відкрите виконавче провадження № 73743324. Однак, 13 лютого 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною А.А., та зареєстрований в реєстрі за № 112, за умовами якого сторони домовилися, що діти будуть однаковий час проживати як в матері, так і в батька (по половині кожного календарного тижня), й відповідно обов`язок по утриманню дітей на момент їх проживання на обох батьків. Питання визначення місця проживання дітей саме з матір`ю жодними документами не підтверджується, тому ОСОБА_2 не набула права вимоги щодо стягнення аліментів із заявника. З цих підстав, ОСОБА_1 просив визнати судовий наказ від 05 грудня 2023 року у справі № 361/10588/23 таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_6 заперечувала проти заявлених вимог, посилаючись на те, що угоди щодо сплати аліментів між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено не було. Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 19 жовтня 2020 року дійсно передбачає, що діти будуть однаковий час проживати як в матері, так і в батька, однак з 28 лютого 2022 року й на даний час діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 в Польщі. Мати займається їх утриманням, вихованням та належним розвитком. З огляду на викладене, просила відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Суд, заслухавши представників заявника та стягувача, перевіривши матеріали справи та заяву, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 361/10588/23, провадження № 2-н/361/2395/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів із ОСОБА_1 .

05 грудня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнутоаліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2023 року судовий наказ видано відповідно до заяви представника стягувача ОСОБА_6 (а.с. 18).

08 січня 2024 року за вказаним вище виконавчим документом відкрите виконавче провадження № 73743324.

Також, судом з`ясовано, що 13 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною А.А., та зареєстрований в реєстрі за № 112. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися про місце проживання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, які проживають окремо. У п.п. 1.3 договору визначено, що половину календарного тижня діти будуть проживати за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 ; половину календарного тижня діти будуть проживати за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 . Також умовами договору передбачено, що той з батьків, хто проводить з дітьми відпочинок, зобов`язується забезпечити їм якісні умови проживання, харчування та відпочинку за власний рахунок.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтями 183 та 184 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, сімейним та процесуальним законодавством визначено, що право вимоги про стягнення аліментів на підставі судового наказу належить тому з батьків або іншому законному її представнику, з яким вона проживає.

Процесуальний порядок перегляду питань за судовим наказом про стягнення аліментів для боржника визначений також статтею 173 ЦПК України, згідно із якою суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є помилка при його видачі або припинення обов`язку за правомірно виданим виконавчим документом.

При цьому подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, адже визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку.

Як на підставу для визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу

№ 361/10588/23, виданого 05 грудня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник посилався на те, що на підставі договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 13 лютого 2020 року діти порівну проживають з кожним з батьків, які несуть витрати на утримання дітей на час їх проживання.

Водночас, з огляду на положення ст. 432 ЦПК України наведені обставини не можуть бути підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки, посилаючись на те, що неповнолітні діти сторін проживають разом з ним, ОСОБА_1 фактично оспорює наявність підстав для задоволення судом заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

Крім того, судом встановлено, що у лютому 2022 року діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхали до Польщі й наразі проживаються там разом з матір`ю ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями документів: медичною довідкою від 01 серпня 2023 року; свідоцтвом досягнень № НОМЕР_1 , з якого видно, що ОСОБА_3 навчався у навчальному році 2021/2022 в другому класі Початкової школи з Інтеграційними відділами № 105 ім. Людвіки Вавжинської в Кракові; довідкою № 24/2021/2022; медичною довідкою для видачі висновку про потребу в спеціальній освіті; листом Початкової школи з Інтеграційними відділами № 105 ім. Людвіки Вавжинської в Кракові від 09 лютого 2024 року щодо досягнень учня ОСОБА_3 .

Також, у поданій заяві ОСОБА_1 не навів обставин, які б вказували на припинення у нього обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був визначений судовим наказом.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 432 ЦПК України підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161, 173, 258-261, 351-355, 432 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу від 05 грудня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у порядку і строки, передбачені ст. ст. 354-355 ЦПК України з урахуванням особливостей, передбачених п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН