Провадження № 2/679/171/2024
Справа № 679/57/24
20 березня 2024 року
місто Нетішин Хмельницької області
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
19.03.2024 представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі з метою вирішення питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3300 грн.
Дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що 18.03.2024 судом було ухвалене заочне рішення суду у цивільній справі № 679/57/24 (провадження № 2/679/171/2024) за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню(а.с. 26-28).
Із вказаного рішення вбачається, що позов було задоволено повністю, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а питання щодо стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, позаяк у позовній заяві представник позивача вказав, що орієнтовний розмір витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги складає 4000 грн і докази на підтвердження понесення таких витрат будуть надані суду протягом п`яти днів із дня ухвалення судового рішення по суті справи (а.с. 1-3).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Із матеріалів справи вбачається, що 20.11.2023 позивач ОСОБА_2 уклала із адвокатом Волковим С.В. договір про надання правничої допомоги, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВК № 1111045 від 21.11.2023. Крім іншого, у п. 4.1 вказаного договору зазначається, що вартість правничих послуг узгоджується актом приймання-передачі правничих послуг та сплачується у день підписання актів, виходячи з наступних тарифів: вартість однієї години роботи адвоката становить 900 грн (а.с. 8-9, 10).
Із наданого представником позивача акту приймання-передачі правничої допомоги вбачається, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Волковим С.В., пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 3300 грн, сплата яких підтверджується квитанцією «ПриватБанку» від 19.03.2024 (а.с. 31).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
У той же час відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом та отримав копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, відзиву на позов не подав, не скориставшись своїм правом заявити клопотання про зменшення понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги із посиланням на неспівмірність витрат позивача на оплату такої допомоги, орієнтовний розмір вартості якої зазначався у позові.
Отже, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу з огляду на положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд вважає співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, оскільки вони відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача, ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3300 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-261, 263, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 679/57/24 (провадження № 2/679/171/2024) за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Акціонерного товариства Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300 (трьох тисяч трьохсот) гривень.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Представник позивача: адвокат Волков Сергій Вікторович (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса для листування: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, а/с 206).
Суддя І.Г. Безкровний