Провадження № 2/750/456/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію, інформацію, викладену у заяві ОСОБА_2 на видачу судового наказу про стягнення аліментів від 03.11.2023 про ОСОБА_1 наступного змісту: «...засоби зв`язку відсутні», «.. протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось...», «...заявник за власні кошти утримує власну дитину...», «...Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає...». Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати протягом семи днів з дня набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію про ОСОБА_1 викладену у заяві ОСОБА_2 , шляхом направлення на адресу Деснянського районного суду міста Чернігова повідомлення наступного змісту: Спростування. Мною, ОСОБА_2 було повідомлено Вам недостовірну інформацію про ОСОБА_1 наступного змісту: «...засоби зв`язку відсутні», «..протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось...», «...заявник за власні кошти утримує власну дитину..», «...Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає...». Дана інформація визнана судом недостовірною. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем надіслано відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивачем підняті питання, які по суті не мають відношення до предмету спору, а саме позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації, а сама позовна заява по суті, є не тільки оскарження судового наказу у справі № 750/16273/23, а й помста позивача за розірвання шлюбу.

Позивачем надіслано відповідь на відзив в якому позовні вимоги підтримує, вважає обставини викладені в позові такими, що дають підстави для визнання розповсюдженої інформації ОСОБА_2 про позивача недостовірною.

Відповідач надіслала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.06.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

03 листопада 2022 Виконавчий комітет Чернігівської міської ради визначив позивачу способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною малолітнім ОСОБА_3 .

Як вбачається з позовної заяви 15.11.2023 Деснянським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користі ОСОБА_2 аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Ч. 1 ст. 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи" передбачає, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто/або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати особисте немайнове право.

Згідно п. 17 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.

Згідно п. 16 абз. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 р. суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

П. 19 абз. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 встановлено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обгрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 передбачено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом встановлено, що інформація, зазначена відповідачем ОСОБА_2 в заяві про видачу судового наказу №750/16273/23 про стягнення аліментів з позивача: «.. протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось...», «...заявник за власні кошти утримує власну дитину...», «...Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає», є підставами заяви про видачу судового наказу відповідача ОСОБА_2 і стосується його предмета, підлягають дослідженню при винесенні судового наказу №750/16273/23, а тому підстав для задоволення позову у цивільній справі №750/18328/23 про захист честі, гідності та ділової репутації немає.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 277, 201, 299, 1167, 23 ЦК України, ст.ст. 13, 77-79, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя