ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/239/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/6181/23 Категорія: на ухвалу Мірошниченко Л. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

представник заявника адвокат Драченко Владислав Вікторович;

заінтересовані особи ОСОБА_2 , представник якої адвокат Черниченко Євген Миколайович; ПАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна»

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 адвокат Драченко Владислав Вікторович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року про відмову у винесенні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ПЗУ Україна», третя особа ОСОБА_1 про відшкодування шкоди про стягнення матеріального збитку,

в с т а н о в и в:

20.06.2023 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся представник позивача ОСОБА_2 адвокат Черниченко Є.М. з позовом до ПАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» (далі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди про стягнення матеріального збитку в сумі 10 714 , 46 грн. та витрат на залучення експерта в розмірі 3 300 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволений частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 : матеріальну шкоду в сумі 9 528,72 грн.; витрати, пов`язані с залученням експерта та проведенням експертизи в сумі 2 937 грн.; витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 958 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10.11.2023 року в системі електронний суд адвокатом Драченко В.В. була сформована заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник третьої особи простить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси від 28 листопада 2023 року у задоволенні заяви представника третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 адвоката Драченко Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що третьою особою ОСОБА_1 та його представником адвокатом Драченком В.В. всупереч вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України до моменту ухвалення рішення у даній справі не було надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), докази здійснених позивачем витрат та не зроблено відповідної обґрунтованої заяви про неможливість подання таких доказів до ухвалення рішення судом. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що представником третьої особи було порушено порядок та строк подання заяви про стягнення судових витрат з наданням доказів, які підтверджують їх розмір.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Драченка В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року у справі № 712/6181/23 скасувати та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали допустив грубе порушення процесуальних норм, а відтак дана ухвала підлягає до скасування. Скаржник вказує, що в поясненнях третьої особи від 19.07.2023 року, які є заявою по суті спору в розумінні ч. 2 ст. 174 ЦПК України, представником ОСОБА_3 на виконання статтей 134,137 ЦПК України повідомлено суд, що в ході розгляду вказаного спору ОСОБА_1 очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. та що докази понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що третьою особою не повідомлено суд про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, натомість ОСОБА_1 дотримано процесуальний порядок подання доказів про несені судові витрати після ухвалення рішення у справі.

Учасники справи були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник ОСОБА_1 направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони апелянта.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 : матеріальну шкоду в сумі 9 528,72 грн.; витрати, пов`язані с залученням експерта та проведенням експертизи в сумі 2 937 грн.; витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 958 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10.11.2023 року в системі електронний суд адвокатом Драченком В.В. була сформована заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник третьої особи простить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Заява мотивована тим, що при розгляді даної справи ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. підтверджуючи це наданими суду доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги № 218-07 від 17 липня 2023 року (т.1, а.с.74), Актом № 1 наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 218-07 (т. 1, а.с.217).

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи у поясненнях третьої особи щодо позову ( т.1, а.с.69) представник третьої особи адвокат Драченко В.В. зазначив, що на виконання статтей 134, 137 ЦПК України ОСОБА_1 очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Докази понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення (т. 1, а.с.71)

Отже, колегією суддів встановлено, що представник ОСОБА_1 адвокат Драченко В.В. зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі про надання доказів стосовно витрат на правову допомогу на протязі п`яти днів після ухвалення рішення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду ухвалене 06 листопада 2023 року, а заява представника ОСОБА_1 адвоката Драченка В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу була сформована в системі електронний суд 10.11.2023 року, тобто в строки передбачені ст. 141 ЦПК України.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та підтриманий у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

На підтвердження розміру судових витрат представником ОСОБА_1 адвокатом Драченком В.В. до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано Договір про надання правової допомоги № 218-07 від 17 липня 2023 року (т.1, а.с.74), Акт № 1 наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 218-07 (т. 1, а.с.217).

Згідно Акту № 1 наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 218-07 вартість послуг наданих ОСОБА_1 адвокатом Драченком В.В. становить 8000 грн.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що представником третьої особи адвокатом Драченком В.В. всупереч вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України до моменту ухвалення рішення у даній справі не було надано докази здійснених позивачем витрат та не було зроблено відповідної заяви. Вказане спростовується матеріалами справи, а саме тим, що сторона зробила таку заяву до судових дебатів і подала такі докази в порядку даної норми.

Позиція суду першої інстанції щодо неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу до ухвалення рішення суперечить положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає порядок надання таких доказів саме після ухвалення рішення при наявності відповідної заяви.

Посилання суду першої інстанції на той факт, що заявником не було подано суду попереднього розрахунку понесених витрат, на думку колегії - не є підставою для відмови у задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Так, аналіз частини 2 статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині 2 статті 134 ЦПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова від 27 січня 2021 року у справі № 539/3150/17, провадження № 61-5505 св20).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_2 не було подано до суду заяви про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Проте, відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та рішення Соснівського районного суду від 06 листопада 2023 року суд першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково, а саме у відсотковому співвідношенні на 88,93 %, (9528,72 (задоволені позовні вимоги)*100:10714,46 (заявлені позовні вимоги), а тому відповідно на користь третьої особи з позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 886 грн. (11,08%).

Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 886 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року скасувати, прийняти нову постанову.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Драченко Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 886 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді