465/7730/21
2-п/465/18/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 30.01.2023 року по цивільній справі №465/7730/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 26438 (двадцять шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 80 коп.; стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу від 23.05.2007 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 ; прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_7 .

07.09.2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 30.01.2023 року по цивільній справі №465/7730/21 за вищевказаним позовом.

Заяву мотивує тим, що ні вона, ні інший відповідач, який є її сином, про судовий розгляд не знали, жодних повісток не отримували, так як постійно проживають за кордоном у м.Відень, Австрія впродовж останнії 22 років. Вказує, що про наявність вказаної судової справи дізналась лише після того, як приватним виконавцем було накладено арешт на її банківський рахунок. Зазначає, що із заочним рішенням не погоджується, оскільки їх вини у затопленні квартири позивача немає, а причиною затоплення його квартири, як і їхньої, була відсутність стоку води, оскільки стічна труба була замерзлою, а також на даху утворилась велика дірка, через яку просочується вода. Окрім цього, надала Висновок за результатами обстеження квартири, проведеного ФОП ОСОБА_8 19.02.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 30.01.2023 року у справі №465/7730/21 і призначити справу до розгляду, а також скасувати додаткове рішення суду про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви, просила відмовити у такій.

Відповідачка в судовому засіданні підтримала подану заяву про перегляд заочного рішення, просила скасувати заочне рішення суду від 30.01.2023 року та додаткове рішення суду від 21.03.2023 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вже зазначалось, заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 26438 (двадцять шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 80 коп.; стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21.03.2023 року, яке є невід`ємною частиною рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 січня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. понесених судових витрат на професійну правову допомогу; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. понесених судових витрат на професійну правову допомогу.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу від 23.05.2007 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 ; прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідачі в судове засідання 30.01.2023 року не з`явились.

Як вбачається з матеріалів справи, судом скеровувалась відповідачам копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 12.10.2021 року та копія позовної заяви ОСОБА_3 з доданими до неї матеріалами рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №064 та №048, однак вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду з конвертами з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до частини 4 статті 12 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих правил (пункт 94 правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) або повістки про виклик до суду направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто за її зареєстрованим місцем проживання, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Окрім цього, 17.02.2022 року відповідачем ОСОБА_4 отримано копію ухвали Франківського районного суду м.Львова від 12.10.2021 року та копію позовної заяви ОСОБА_3 з доданими до неї матеріалами у приміщенні Франківського районного суду, які направлялись йому, що підтверджується проставленням особистого підпису на конверті, а також для передачі відповідачу ОСОБА_2 .

Також, судом береться до уваги те, що відповідач ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні з розгляду вказаної судової справи.

В судове засідання 30.01.2023 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не з`вились, хоча й належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого шляхом скерування судової повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №915, яке повернулось на адресу суду з конвертом з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Окрім цього, повістка про виклик до суду скеровувалась відповідачу ОСОБА_4 SMS-повідомленням на його контактний номер телефону, зазначений ним у заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення від 17.02.2022 року (т.1, а.с.134), що підтверджується довідкою про доставку SMS.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомлені судом про розгляд справи та про проведення судового засідання. При цьому, неотримання адресатами кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною.

Відтак, судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про розгляд справи у суді, де вони є відповідачами, а також про судові засідання, які проводились.

Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Щодо доказів, які долучені відповідачкою ОСОБА_2 до заяви про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 30.01.2023 року не мають істотного значення для вирішення вказаної справи, враховуючи наступне.

Як вбачається з Висновку за результатами обстеження, проведеного ФОП ОСОБА_8 19.02.2022 року, квартира АДРЕСА_1 не затоплює квартиру АДРЕСА_2 через виток з систем трубопроводів, що розташовані у ній.

Разом з тим, судом при винесенні рішення, розглядався позов, предметом якого було стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири позивача, яке мало місце у період з грудня 2020 року по липень 2021 року (підтверджено актом від 13.01.2021 року), а наданий відповідачкою висновок датований 19.02.2022 року, тобто задовго після вказаного залиття, внаслідок якого позивач звернувся до суду з позовом.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи відповідачами не наведено, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

При цьому, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З наведених міркувань, керуючись ст. ст. 284, 287-288 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 30.01.2023 року по цивільній справі №465/7730/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцятиденний строк з дня проголошення ухвали про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2024 року.

Суддя Марків Ю.С.