Справа №949/431/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на їх користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви до суду і до досягнення нею повноліття.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам ст.ст. 161-165 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявницею ОСОБА_1 , в обґрунтування вимог заяви та на підтвердження факту проживання з неповнолітнім сином, долучено довідку про склад сім`ї №331/02-17/4 від 26 лютого 2024 року.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, суд звертає увагу, що в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу заявницею ОСОБА_1 не додано доказів на підтвердження обставин щодо перебування неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утриманні. При цьому, додана до поданої заяви вищевказана довідка №331/02-17/4 від 26 лютого 2024 року таким доказом не є, оскільки в ній містяться відомості лише щодо складу сім`ї заявниці.

До того ж, спірною є зазначена заявницею у заяві обставина про те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився від шлюбу заявниці ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 .

Втім, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, а також із доданої до неї копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , шлюб між заявницею ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 розірваний 11.01.2006, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №4.

Оте, обставина про перебування в шлюбі з боржником в момент народження дитини, заявницею не підтверджена доказами.

Таким чином, встановлено, що заявницею при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Частиною 1 ст. 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 20-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 258-261, 352 - 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.