КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8089/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024року місто Київ

справа № 761/26313/23

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року про зупинення провадження по справі, постановлену під головуванням судді Саадулаєва А.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про припинення повноважень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

визнати незаконним наказ Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 06 липня 2023 року №25-ОС про припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді начальника Чорноморської філії ДП «Адміністрація морських портів України» 10 липня 2023 року, відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України;

поновити його на посаді начальника Чорноморської філії ДП «Адміністрація морських портів України» з 10 липня 2023 року;

стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 липня 2023 року по день ухвалення судом першої інстанції рішення по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року клопотання представника ДП «Адміністрація морських портів України» про повернення до стадії підготовчого провадження та про зупинення провадження задоволено.

Повернуто у цивільній справі №761/26313/23, зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження для вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Зупинено провадження у цивільній справі №761/26313/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконного наказу про припинення повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №573/1020/22 (провадження №14-40цс23).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу в частині зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилався на те, що дана справа №761/26313/23 та справа, яка переглядається касаційним судом №573/1020/22 - не є справами, у яких подібні правовідносини.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України та допустив незаконне постановлення ухвали від 15 січня 2024 року про зупинення провадження у справі.

Вказував, що у даній справі №761/26313/23 суть вимог полягає в тому, що він працював на посаді начальника філії державного унітарного підприємства, яке не є самостійною юридичною особою, як найманий працівник на загальних підставах, а у справі №573/1020/22 позивач працював на посаді директора комунального підприємства, яке є самостійною юридичною особою, на підставі індивідуального контракту.

Зазначав, що у справі №761/26313/23 спірне питання, врегульовано Законом України «Про морські порти», Статутом ДП «Адміністрація морських портів», а у справі №573/1020/22спірне питання врегульовано лише статутом Комунального підприємства Білопільської міської ради «Куянівське торгово-комунальне підприємство».

Посилався на те, що у справах №573/1020/22 та №761/26313/23 правовідносини не є подібними, оскільки фактичні обставини та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин у справах мають суттєві відмінності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Згідно з п.12 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі..

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.10 ч.1 ст.252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (ст.403 ЦПК України).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування схожої (ідентичної) справи на розгляді у суді касаційної інстанції та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об'єктивна неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Така підстава зупинення провадження у справі як перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду має на меті забезпечення єдності судової практики, яку можна досягти завдяки передбаченим процесуальним законом механізмам.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 17 вересня 2020 року в справі №557/457/19 та від 19 квітня 2021 року в справі №393/135/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що його звільнення на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України незаконне, оскільки посада позивача не відноситься до кола суб`єктів трудових правовідносин, до яких може застосовуватись додаткова підстава звільнення, яка передбачена вказаною нормою права.

Встановлено, що ухвалою від 15 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу №573/1020/22 (провадження № 61-587св23) на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 ЦПК України, для відступу від висновків, висловлених у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №815/3200/16 (адміністративне провадження № К/9901/19991/18); від 06 серпня 2020 року у справі №186/294/16-а (адміністративне провадження № К/9901/10359/19), та викладення висновку про те, що додаткова підстава розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України - припинення повноважень посадових осіб, поширюється лише на членів виконавчого органу господарських товариств, а на посадових осіб юридичних осіб публічного права, зокрема органів державної влади та місцевого самоврядування положення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України не поширюється.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року справу №573/1020/23 (провадження №14-40цс23) прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у даній справі №761/26313/23, має значення правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №573/1020/22 (провадження №14-40цс23) щодо застосування норми пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №573/1020/22 (провадження №14-40цс23).

До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2023 року у справі №761/44699/19.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що у справах №573/1020/22 та №761/26313/23 правовідносини не є подібними, оскільки фактичні обставини та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин у справах мають суттєві відмінності спростовуються вищевикладеним.

Зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Отже, зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №573/1020/22 (провадження №14-40цс23) не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: