Справа № 346/3832/23
Провадження № 22-ц/4808/444/24
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів - Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря - Ігнатюк І.Ю.

учасники справи

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2024 року, постановлену судом у складі судді Яремин М.П.,

за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначив, що в 2001 року його батько ОСОБА_2 покинув своє місце проживання в АДРЕСА_1 , з того часу він жодного разу заявнику не телефонував, не написав листа, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування, хоча заявник з усіма рідними намагався встановити його місце знаходження, однак, результатів це не дало.

На адвокатський запит у Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області про надання інформації чи було заведено оперативно-розшукову справу та відкрито кримінальне провадження за фактом зникнення батька заявника, отримано відповідь, згідно якої 22.08.2007 року в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області було виявлено невпізнаний труп чоловічої статі, 24.08.2007 року проведено розтин та 30.08.2007 року поховано на кладовищі в м. Коломия як «невпізнана особа». За даним фактом заведено ОРС № 14279 від 24.08.2007 року. В подальшому, 12.03.2013 року працівниками карного розшуку проведено впізнання по фотокартках, згідно з якими невпізнаним трупом виявився батько заявника, ОСОБА_2 . Більш детальної інформації за даним фактом поліцією не надано, оскільки ОРС закрита 12.03.2013 року, а після закриття права зберігається до 5 років, а згодом знищується.

Факт відсутності його батька за місцем свого проживання з 2001 року підтверджується актом від 02.05.2023 року, виданим Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради, а також свідками - сусідами заявника.

Заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, мати його батька - ОСОБА_3 , яка згідно із заповітом, посвідченим 15.04.2005 року, все своє майно заповіла заявнику.

З метою оформлення спадщини після смерті баби заявник звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили та пояснили, що оформити спадщину без свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , якому теж належить частка у вказаному будинку, неможливо.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив йому у видачі свідоцтва про смерть батька, яке йому необхідне для оформлення спадщини. Зазначив, що встановлення факту йому необхідне для оформлення спадщини.

У зв`язку з викладеним просив суд встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2024 року заяву ОСОБА_4 про встановлення факту смерті залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про залишення без розгляду заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного ухвали безпідставно послався на правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від.10.04.2014 у справі №320/948/18, правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження N?61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61 - 3761 ск22) від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61- 14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61- 14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61- 18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61- 16757св21).

Вважає, що обставини даних справ не відповідають обставинам справи за його заявою, про встановлення факту смерті.

Вважає помилковим, та таким, що спростовується матеріалами справи висновок суду про те, що з матеріалів справи вбачається, що метою його звернення із заявою про встановлення факту смерті мого батька є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_3 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після її смерті, спадкоємцем якої згідно з матеріалами спадкової справи є її дочка ОСОБА_5 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.2005 року секретарем Великокам?янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області його баба ОСОБА_3 заповіла все своє майно йому, а майновий і земельний пай своїй дочці ОСОБА_5 .

Згідно заяви про прийняття спадщини, поданої 05.03.2007 року до Першої Коломийської державної нотаріальної контори, заявник прийняв спадщину за заповітом, яка складається з права на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельний пай розміром 41,5 в умовних кадастрових гектарах в АПФ Колос с. Велика Кам?янка, Коломийського району Івано-Франківської області. Отже своє право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_5 повністю реалізувала, а тому висновок суду першої інстанції про наявність спору про право є хибним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник - ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судове засідання представник Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, про дату, місце і час судового засідання повідомлені у відповідності до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження .

Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов помилково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.1967 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.2005 року секретарем Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області Матлюк Г.Й. заповіла все своє майно ОСОБА_1 , тобто заявнику, а майновий і земельний пай - своїй дочці ОСОБА_5 , 1942 року народження.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2006 року.

Відповідно до рішення IX сесії ІУ демократичного скликання Великокам`янскьої сільської ради від 11.12.2003 року оформлено право власності на бувший селянський двір ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розділено спільну часткову власність в рівних частинах між членами двору: ОСОБА_3 , 1917 року народження, ОСОБА_2 , 1939 року народження, ОСОБА_7 , 1950 року народження, ОСОБА_8 , 1974 року народження, та ОСОБА_9 , 1977 року народження.

Згідно з даними акту на підтвердження місця проживання № 25, виданого 02.05.2023 року вищевказаним стростинським округом, староста вказаного округу ОСОБА_10 , депутат сільської ради ОСОБА_11 за інформацією сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2001 року.

Відповідно до повідомлення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №7386/108/56-23 від 30.05.2023 року, у вказаному відділі не перебуває кримінальних проваджень та оперативно-розшукових справ відносно безвісті зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області було виявлено невпізнаний труп чоловічої статі, 24.08.2007 року проведено розтин, а 30.08.2007 року поховано на кладовищі в м. Коломия Івано-Франківської області як «невпізнана особа», згідно даного факту заведено ОРС №14279 від 24.08.2007 року. В подальшому, 12.03.2013 року працівниками карного розшуку проведено впізнання по фото карткам, згідно з якими невпізнаним трупом виявився ОСОБА_2

05.03.2007 року заявник звернувся до Першої Коломийської райдержнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_3 ..

21.03.2007 року ОСОБА_5 звернулась у вказану нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , а 28.11.2008 року - із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після її смерті.

28.11.2008 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3067. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної частки (паю ) у землі, розміром 41,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі/на місцевості, яка перебуває у АПФ " Колос " с. Велика Кам`янка, Коломийського району Івано-Франківської області.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявник зазначив, що Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області відмовлено у видачі свідоцтва про смерть його батька ОСОБА_2 , тому встановлення факту смерті батька необхідно йому для отримання спадщини.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції на зазначені норми права уваги не звернув та дійшов до поспішного висновку про наявність спору про право.

Предметом розгляду у цій справі є встановлення факту смерті батька заявника. Чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення факту смерті особи в певний час, його встановлення не пов`язується з вирішенням спору, а є необхідним для подальшої реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті батька заявника - ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених у постановах Верховного від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження N?61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61 - 3761 ск22) від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61- 14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61- 14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61- 18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61- 16757св21) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від. 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, оскільки обставини вказаних справ не є тотожними із обставинами даної справи.

Враховуючи викладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, то Івано-Франківський апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 березня 2024 року.

Судді: В.М. Луганська

В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк