Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1196/23
№ провадження 2/624/62/24
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 05 березня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання- Легостаєвої К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/1196/23 ,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк»),

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович,

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна,

вимоги позивача: про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягають виконанню виконавчий напис, вчинений 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. (реєстровий номер 13443) про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором № 501170966 від 07 серпня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 серпня 2019 року між позивачем та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якої є АТ «Сенс-Банк», укладений кредитний договір № 501170966. Позивач виконував умови договору, проте ним було допущено часткове порушення його умов. 18 грудня 2023 року позивачу стало відомо про наявність відкритого провадження ВП № 65550831.

Під час ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження встановленого 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського Міського нотаріального округу Харою Н.С. вказаному договорі вчинений виконавчий напис (зареєстрований у реєстрі за № 13443).

Постановою приватному виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. від 24 травня 2021 року відкритого виконавче провадження ВП №65550831.

До того ж, під час примусового виконання виконавчого документа, виконавцем винесені постанови про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника.

Вважає, що станом на день вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення на кредитному договорі, що вчинений не в нотаріальній формі.

Позиція відповідача.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування зазначає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: позивачем не заперечується, що між сторонами укладено кредитний договір; взяті за кредитним договором зобов`язання банк виконав належним чином та у повному обсязі, кредитні кошти були отримані позивачем у повному обсязі. Позивачем умови кредитного договору виконувалися належним чином, порушувалися строки повернення кредитів та сплати процентів. Неналежне виконання позивачем взятих за кредитним договором зобов`язань призвело до виникнення простроченої заборгованості. Посилання позивача в позовній заяві на погашення заборгованості не відповідає дійсності і не підтверджується жодним доказом.

Згідно останніх правових висновків ВС голослівних посилань позивача на незгоду із заборгованістю не достатньо для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач не погоджується з твердженням позивача про відсутність вимоги в нотаріальній справі, оскільки є лише його припущенням, що не підтверджено жодним доказом. Зазначає, що всі необхідні документи були передані стягувачем нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису.

Зауваження позивача в позовній заяві про те, що між сторонами начебто існує спір про розмір заборгованості також жодним чином не обгрунтовані.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

21 грудня 2023 року позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного з викликом сторін на 16 січня 2024 року, клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

11 січня 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

16 січня 2024 року надано відповідачем кредитний договір

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надали:

- представник позивача заяву про підтримання позовних вимог, просив розгляд справи провести без його участі,

- представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позиція третіх осіб: невідома.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №501170966 від 07 серпня 2019 року.

Між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Сенс Банк» укладено договір відступлення прав вимоги.

15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №13443, за кредитним договором № 501170966 від 07 серпня 2019 року укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з 13 жовтня 2020 року по 03 лютого 2021 року, сума заборгованості складає 64361,44 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту -4805,98 грн, прострочена заборгованість за комісією та процентами - 11213,60 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 40473,83 грн, строкова заборгованість за комісією та процентами 7868,03 грн (копія, а.с. 12 зворотної сторінки).

24 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. відкрито виконавче провадження №65550831 на підставі виконавчого напису № 13443 виданого 15 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у загальному розмірі 65011,44 грн (а.с.7).

24 травня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. за ВП №65550831 стягнено з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 6501,14 грн (а.с. 9).

31 травня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. за ВП №65550831 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 (а.с.10).

29 червня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. за ВП №65550831 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 (а.с.11).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт - оскаржуються до суду.

Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172 (п.3.2 Порядку), відповідно до п.1 якого такими документами є:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно до п.3.5. Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172 (далі - Перелік № 1172).

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

У постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року викладена правова позиція, відповідно до якої суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам викладеним у раніше ухвалених постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/166/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02 липня 2019 року справа №916/3006/17 (провадження №14-278ГС18) з подібних правовідносин.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат.

Крім того, на підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1073,60 грн за подання позивачем позову.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною (реєстровий номер 13443) про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором № 501170966 від 07 серпня 2019 року.

Стягнути з акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

представник позивача: Хлопов Андрій Володимирович, місцезнаходження за адресою: 61003, м. Харків, площа Конституції, буд. 1, офіс 4514,

відповідач: акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк»), місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ,

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, місцезнаходження за адресою: 61145, м. Харків, пров. Інженерний, буд. 9,

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження за адресою: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, оф. 215.

Суддя Н.М. Куст