САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/250/24
Провадження №2/726/112/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.03.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку до відповідачки ОСОБА_2 .

В позові посилаються на те, що 27 грудня 1999 року він на підставі договору купівлі - продажу набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .

Право власності на земельну ділянку, на якій розташовані вищевказані будівлі, перебувало у власності відповідачки, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №014078 від 08 грудня 1998 року.

Однак, під час вчинення даного правочину сторони не уклали окремої угоди, щодо земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, зазначені вище, так як нотаріус повідомив, що право власності на земельну ділянку переходить до нового власника автоматично.

Зазначає, що до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно він не може внести дані про себе як власника даної земельної ділянки через відсутність формального встановлення такого права.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомила.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Як вбачається із договору купівлі - продажу від 27 грудня 1999 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купив на ім`я неповнолітнього сина - ОСОБА_1 житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований у АДРЕСА_1 (а.с.4).

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 травня 2003 року підтверджується, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Державним актом на право приватної власності на землю видано ОСОБА_2 на підставі рішення від 17.03.1998 року №231/6 виконкому Чернівецької міської Ради народних депутатів, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 гектарів за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Ст.377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Згідно зі статтею 120 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може виникати на підставі цивільно - правових угод, а право на користування - на підставі договору оренди.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що предметом договору купівлі - продажу від 27.12.1999 року являється житловий будинок, який розташований на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.177 ЦК України, ст.120 ЗК України, та ст.ст. 4, 7, 8,81, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк