Справа № 442/2114/24
Провадження № 2/442/701/2024
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"20" березня 2024 р. м. Дрогобич

Головуюча - суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс", третіх осіб приватного нотаріуса Івано-Франківського міського територіального округу Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и л а:

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 18.03.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТзОВ "ФК "Омега Фінанс", третіх осіб приватного нотаріуса Івано-Франківського міського територіального округу Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса безпідставно набутих коштів.

Ознайомившись із матеріалами позову, доходжу висновку про необхідність залишення позову без руху через наявність недоліків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

За загальними правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правил підсудності справ за вибором позивача, передбачених ч. 12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, за загальним правилом позови пред`являються за місцезнаходженням чи місцем реєстрації відповідача відповідно до ст. 27 ЦПК України, проте, у випадках, визначених ст. 28 ЦПК України, позивач може сам обрати суд, до якого звертатися з позовом.

У даному випадку, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Звертаючись із цим позовом до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, позивач вказує на підсудність даної цивільної справи суду згідно положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України та ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" за місцем виконання виконавчого напису, а саме, за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи позивача ОСОБА_1 .

Статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, в розумінні ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", місцем виконання виконавчого документу є місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Як зазначено у позовній заяві, позивач ОСОБА_1 (боржник у виконавчому провадженні) проживає в АДРЕСА_1 , проте, будь-які докази на підтвердження зазначеної обставини відсутні.

Місцезнаходженням відповідача є м. Київ.

В той же час, з отриманої суддею інформації з Єдиного державного демографічного реєстру №496461 від 18.03.2024 щодо місця реєстрації позивача ОСОБА_1 , останній за адресою, вказаною у виконавчому документі АДРЕСА_2 знятий з реєстрації 20.07.2021.

Будь-яких інших відомостей щодо реєстрації чи проживання відповідача в м. Дрогобичі, за адресою, зазначеною у позовній заяві, матеріали пред`явленого позову не містять.

Таким чином, в даному випадку, позовна заява не містить доказів, що місцем виконання виконавчого напису була територія, яка відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

При цьому, як зазначено вище, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", місцем виконання буде вважатися або місце знаходження боржника, або місце знаходження його майна, однак докази про це відсутні.

Разом з тим, позивачеві необхідно уточнити позовні вимоги про стягнення саме з ТзОВ ФК "Омега Фінанс" коштів у сумі 57196,99 грн., оскільки згідно долучених до матеріалів позову копії рішення суду, яким визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню та згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження, сума заборгованості за виконавчим написом складала 51405,81 грн. Долучені до матеріалів позову копія квитанції та платіжного доручення про утримання з позивача суми 57196,99 грн., не підтверджують, що саме ці суми надійшли відповідачу, а не приватному нотаріусу (виконавчий збір, витрати на виконавче провадження, винагорода).

Крім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz V. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкодисамій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що звільнений від сплати судового збору, так як є учасником бойових дій.

Відповідно до положень п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України №3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

З урахуванням вище викладеного, вважаю, що пред`явлення позову про повернення безпідставно набутих коштів не стосується захисту права позивача, як учасника бойових дій, а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору не вбачаю.

У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 57196,99 грн, стягнутих з нього в рамках виконавчого провадження ВП №68174072.

Отже, позивачем заявлено вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01.01.2024 становить 3028 грн.

Позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу майнового характеру, а відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн., які необхідно перерахувати на наступний рахунок: Отримувач коштів ГУК Львiв/Дрогобицька тг /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0013931; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу*;101;_ код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом_ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи, що позовна заява не містить доказів, про те, що місцем виконання виконавчого напису була територія, яка відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, та не сплачено судовий збір, а відтак, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для її усунення.

При цьому враховую правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс", третіх осіб приватного нотаріуса Івано-Франківського міського територіального округу Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса безпідставно набутих коштів- залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали - 20.03.2024.

Головуюча-суддя Курус Р.І.