Справа № 754/6248/24
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко Оксани Андріївни, третя особа ОСОБА_2 про скасування нотаріальних дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат Конюшко Денис Борисович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко Оксани Андріївни, третя особа ОСОБА_2 про скасування нотаріальних дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд:

- скасувати постанову Сьомої київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 449 від 17.03.2023;

- зобов`язати державного нотаріуса Шапченко О.А. видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Приписами ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказаної.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правничої допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 12.2, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 зі змінами, ордер містить, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Отже, законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога». Тому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Аналогічні позиції викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 та Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 361/4347/17.

Судом встановлено, що в ордері серії АВ № 1126328 від 24.04.2024, доданому до позовної заяви на підтвердження повноважень адвоката Конюшка Дениса Борисовича, в назві органу, у якому надається правова допомога вказано в «усіх установах, організаціях, підприємствах незалежно від форми та виду власності», однак не зазначено, що адвокат Конюшко Денис Борисович має право на представництво у судових органах.

Таким чином, ордер на надання правової допомоги серії АВ № 1126328 від 24.04.2024 не містить усіх обов`язкових реквізитів, передбачених п. 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Крім того, у порушення п. 12.1 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги в ордері серії АВ № 1126328 від 24.04.2024 вказано, що особою, якій надається правова допомога є « ОСОБА_1 », водночас позивачем у справі є « ОСОБА_1 ».

Оскільки адвокат Конюшко Д.Б. як представник ОСОБА_1 не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень, тому позовна заява підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначене, доходжу висновку, що вказана позовна заява не відповідає вимогам частини другої статті 175 ЦПК України, і згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 185, 257, 258, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко Оксани Андріївни, третя особа ОСОБА_2 про скасування нотаріальних дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.05.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак