ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/162/24 Справа № 208/2833/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

05 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ліфлянчика С.І. залишено без задоволення. Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року залишено без змін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ліфлянчик С.І. звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, яку уточнював, та просив роз`яснити мотивувальну частину вказаної постанови суду в частині того, на підставі чого відсутні правові підстави визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю, повідомити, чи вірний спосіб захисту обрано ОСОБА_1 , якщо ні, то повідомити який спосіб захисту є вірним за рішенням суду, роз"яснити який спосіб захисту прав ОСОБА_1 в даних правовідносинах суд вважає вірним (а.с.142, 143, 148).

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про роз`яснення рішення суду задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 зазначено, що "роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання".

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення".

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В ухвалі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі №755/1600/16 роз"яснено, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення. Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У цій справі заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року залишено без змін.

Постанова Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, її резолютивна частина є цілком зрозумілою та не містить недоліків, що ускладнюють реалізацію судового рішення і відповідають вимогам, зазначених у статтях 382-384 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ліфлянчика С.І. про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 271, 381 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова