РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюку Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживала з відповідачем до липня 2014 року. У них народились донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, відмовився надавати кошти на утримання доньки та не бере участі у її вихованні. Наразі позивач не в змозі самостійно, в необхідній мірі, забезпечити потреби дитини.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави.

27 грудня 2022 року на адресу Франківського районного суду м. Львова надійшла заява відповідача про перегляд рішення вказаного заочного рішення, яка мотивована тим, що відповідач не був присутнім у судових засіданнях, оскільки не знав про існування вказаної справи, судові повістки не отримував, а тому був позбавлений можливості подати заперечення. Окрім цього відповідач вказував, що обставини на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог не відповідають дійсності. Так автомобілі, які були у його користуванні наразі відсутні, як і відсутнє будь-яке інше майно, з якого він міг би отримувати дохід. Наразі він є безробітним, має іншу сім`ю, у якій є малолітня дитина. Також на його частковому утриманні перебувають його батьки, які є пенсіонерами.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року вказане заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Будучи присутніми під час судових засідань позивач та її представник позовні вимоги підтримали частково та просили стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000 грн. Позивач, зокрема, зазначила, що на даний час дитина постійно проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, кошти на її утримання сплачує частково і нерегулярно. У неї третя група інвалідності та за станом здоров`я вона наразі не може працювати.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, вважали за можливе визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. на місяць. Зазначали, зокрема, що кошти на дитину сплачуються добровільно щомісяця у розмірі 2000 гривень. Відповідач також несе додаткові витрати на дитину у вигляді сплати половини вартості за її навчання. Наразі він не в змозі сплачувати більшу суму, оскільки є безробітним, має другу групу інвалідності, його дохід за 2023 рік приблизно склав 50-60 тисяч гривень, а доходу від рухомого майна він не отримує. Окрім цього у відповідача є інша сім`я у якій є малолітня дитина та він частково утримує своїх батьків, які є пенсіонерами.

Під час судового розгляду судом було з`ясовано думку дитини - ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона навчається на платній формі навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ. Кошти за навчання батьки сплачують порівну. Останній раз кошти від батька надійшли у листопаді 2023 року. Додала, що батько не бере участі у її вихованні, дозвілля вони разом не проводять, а про те, що він хворіє їй невідомо.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомленні належним чином. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом з 1999 року по 2014 рік.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.12.2014 шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08.11.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Сторонами не заперечувалось, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Тобто, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини.

Позивач, з урахуванням уточнень, просить стягувати з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. В обґрунтування розміру аліментів посилається на те, що у власності відповідача є два автобуси, також він неофіційно займається ремонтом транспортних засобів, а його сукупний дохід на місяць в середньому становить 35 000 грн., а тому він у змозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом враховується, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 гривень, тобто розмір аліментів не повинен бути менший ніж 1 598 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також всі обставини справи. Також суд враховує те, що обов`язки з утримання дітей є рівними для обох батьків.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказував, що він є безробітним, не має постійного доходу, є особою з інвалідністю.

Так, відповідно до довідки МСЕК №612361 від 19.10.2023 відповідач ОСОБА_2 дійсно є особою з інвалідністю другої групи. Разом з цим, у відповідному висновку зазначено про можливість легкої фізичної праці для ОСОБА_2 . Таким чином відповідач у справі хоча і має певні обмеження за станом здоров`я, однак не позбавлений у можливості працевлаштуватись та отримувати дохід, а тому суд відхиляє доводи відповідача про його непрацевлаштування. Більше того непрацевлаштування є тимчасовою обставиною, яка за активних дій відповідача може бути усунена.

У даному випадку відповідачем не надано жодних відомостей про витрати, які він поніс/несе у зв`язку із наявність у нього захворювання.

Також, слід зауважити, що відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ, позивачу у справі також встановлено ІІІ групу інвалідності, однак сам по собі факт наявності захворювань у батьків не звільняє їх від обов`язку утримувати свою дитину до повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказувала на наявність у відповідача місячного доходу у середньому розмірі 35 000 грн., а також нерухомого майна.

Матеріали справи не містять відомостей про дохід відповідача, разом з цим судом встановлено, що за відповідачем на праві власності зареєстроване рухоме майно, що має значення при визначенні розміру аліментів.

Так, відповідно до інформації з територіального сервісного центру №4641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівський області від 19.10.2023 за відповідачем зареєстровані два транспортні засоби, а саме: автобус марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI, 2004 року випуску; автобус марки БАЗ А079.04, 2003 року випуску.

Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала, що вказане нерухоме майно наразі відсутнє та не приносить жодного доходу. Однак такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до довідки ТОВ «ФІАКР-ЛЬВІВ» від 05.04.2023 транспортний засіб БАЗ А079.04, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , перебував в оренді у вказаного товариства згідно договору оренди №31-Н/16 від 24.10.2016. За період дії договору ОСОБА_2 нараховано 10 800,00 грн., орендної плати, у тому числі ПДФО 1944, 00 та військового збору 162, 00 грн.

З копії договору оренди №31-Н/16 від 24.10.2016 вбачається, що строк його дії визначено до 24.10.2021, а позивач звернувся до суду з позовом 23.06.2021. Тобто за звітний 2021 рік відповідач отримував дохід за здачу в оренду належного йому на праві власності майна.

Також відповідач посилався на те, що транспортний засіб БАЗ А079.04, 2003 року випуску знаходиться під арештом, однак з наданих відповідачем відомостей про арешт транспортного засобу БАЗ А079.04, 2003 року випуску вбачається, що на даний транспортний засіб накладено лише заборону на проведення реєстраційних дій. Окрім цього відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пошкодження транспортного засобу.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує наявність у відповідача іншої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яку він також зобов`язаний утримувати відповідно до Закону.

Разом з цим суд відхиляє доводи відповідача про перебування на його утриманні батьків, оскільки відповідного рішення, яким на нього покладено такий обов`язок на надав, а відповідно до матеріалів справи його батьки є пенсіонерами та утримують пенсійне забезпечення.

Суд враховуючи, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази про заробіток відповідача, однак доведена належність відповідачу на праві власності рухомого майна,зважаючи, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, а також на рівність обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд доходить до висновку про часткове задоволення пред`явлених вимог та можливість стягнення з відповідча аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 3 500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу.

Будь-яких доказів, які б дозволяли дійти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Визначаючи час, з якого слід присудити аліменти на дитину, суд приймає до уваги те, що позовна заява подана позивачем до суду 23.06.2021, а відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень, оскільки позивач при подачі позову звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев"ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: Мигаль Г.П.