Справа № 127/2-1807/2010
Провадження 6/127/7/24
У Х В А Л А

13 березня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

за участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчих листах, видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

в с т а н о в и в:

заява зареєстрована судом 04.01.2024 року (т. 3 а.с. 14) і мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року було задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2019 року було змінено стягувача у виконанні рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 21.04.2010 року з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На виконанні в Першому відділі ДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває відкрите виконавче провадження № 46934507 щодо ОСОБА_2

15.02.2022 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» укладений договір № 15.02/2022_ГКФ про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 1/26/050308 від 05.03.2008 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

На момент укладення договору факторингу ТОВ «Українська факторингова компанія» не мало можливості ознайомитись з матеріалами справи, оскільки інформація про боржників була банківською таємницею.

З матеріалів справи, що були передані після укладення договору відступлення вбачається, що ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» неодноразово зверталось до Центрального відділу ДВС м. Вінниці з метою отримання інформації щодо стану виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак, відповіді не отримало.

Разом з тим, було з`ясовано, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 , а відносно ОСОБА_1 виконавчий документ на виконанні не перебуває. Первісним стягувачем ТОВ «Гроуф капітал Факторинг» вживались дії щодо з`ясування місця перебування виконавчого листа у справі № 127/2-1807/2010 відносно боржника ОСОБА_1 , а в матеріалах справи наявні запити до відділу ДВС від 11.12.2019 року, 01.12.2020 року, 05.08.2021 року, проте відповіді немає.

Станом на даний час рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року не виконано.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС (приватного виконавця) свідчить про те, що його було втрачено.

На підставі ст.ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» ТОВ «Українська факторингова компанія» просило:

- замінити стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року у справі № 127/2-1807/2010 з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно боржника ОСОБА_1 ;

- замінити стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року у справі № 127/2-1807/2010 з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно боржника ОСОБА_2 ;

- видати дублікат виконавчого листа у справі № 127/2-1807/2010 про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року;

- поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 127/2-1807/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Молявчик О.В. заяву підтримав за викладених у ній обставин. Суду пояснив, що виконавче провадження відносно ОСОБА_2 відкрите, рішення суду боржниками фактично не виконане, тому просив замінити стягувача на ТОВ «Українська факторингова компанія». По ОСОБА_1 виконавчого провадження немає, попередній стягувач не надав повної інформації по виконавчим діям, у відділі ДВС дізнались, що виконавчий лист був повернутий, однак, доказів отримання виконавчого листа попередніми стягувачами - АТ «БМ «Банк» або ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» немає. Вважає, що виконавчий лист втрачений, попередніми стягувачами і заявником вживались всі можливі заходи щодо встановлення місцезнаходження виконавчого листа, тому просив видати дублікат виконавчого листа у справі відносно боржника ОСОБА_1 , поновити строк на пред`явлення його до виконання, а також замінити стягувача у виконавчому листі з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

В судовому засіданні представник боржників адвокат Лунегов О.О. подав заперечення на заяву (а.с. 51-61 т. 3), просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки з подібними заявами ТОВ «Українська факторингова компанія» зверталось неодноразово. Суду пояснив, що виконавче провадження відносно ОСОБА_1 було закрите і виконавчий лист був повернутий стягувачу без рекомендованого повідомлення про вручення, але стягувач не вживав заходів щодо оскарження дій ДВС, щодо видачі дубліката виконавчого листа і повторного пред`явлення його до виконання, тому і пропустив встановлений строк. Крім того, вважає, що немає підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки заявник не підтвердив перехід права вимоги. Всі обставини вже були встановлені при розгляді попередніх аналогічних заяв ТОВ «Українська факторингова компанія», тому просив відмовити в задоволенні заяви.

Представник ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від представника не надходило.

Відповідно до ст. 433, 442 ЦПК України неявка представника не перешкоджає вирішенню заяви ТОВ «Українська факторингова компанія».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 13.08.2020 року органом 0511, посвідчено особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 61).

Паспортом громадянина України № НОМЕР_3 , виданого 27.11.2020 року органом 0511, посвідчено особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 (т. 2 а.с. 62).

05.02.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було зареєстровано позовну заяву ВАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 (боржника за кредитним договором), ОСОБА_2 (поручителя) про стягнення боргу за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року.

Рішенням (заочним) Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року № 2-1807/10 позов задоволено. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року в загальній сумі 107 280,66 доларів США, що еквівалентно 858 288,19 грн., судовий збір 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення набрало законної сили.

Згідно довідкового листа до справи (1 том), 2 виконавчих листа було видано 27.08.2010 року (а.с. 133, 134 т. 1, а.с. 141, 142 т. 1).

Згідно відміток державного виконавця на виконавчому листі у справі № 2-1807/2010 про стягнення боргу зі ОСОБА_1 , 29.03.2012 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 8 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», 19.12.2012 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено за п. 8 ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», 17.09.2013 за п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», утримання не проводилось; 19.10.2013 року відмовлено в прийнятті та у відкритті виконавчого провадження згідно п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2013 року було виправлено помилку, допущені при оформленні виконавчого листа № 2-1807/10 від 27.08.2010 року в рядку «найменування боржника» зазначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. № НОМЕР_2 .

29.09.2017 року згідно постанови державного виконавця виконавчий лист № 2-1807 від 27.08.2010 року відносно боржника ОСОБА_1 був повернутий стягувачу ВАТ «БМ Банк» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (майна, яке підлягає опису і арешту, немає, здійснені всі заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними) (а.с. 45 т.2).

Виконавче провадження 46934507 відносно боржника ОСОБА_2 відкрите 18.03.2015 року (а.с. 143 т.1) і станом на 13.03.2024 року не завершене, що підтверджується відповідною довідкою АСВП. Стягувачем за виконавчим листом є АТ «БМ «Банк».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2019 року було замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «БМ Банк» на його правонаступника - ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» у виконавчому провадженні з виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року № 2-1807/10 (а.с. 172-173 т.1).

15.02.2022 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» був укладений договір 15.02/2022_ГКФ відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 1/26/050308 від 05.03.2008 року, укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія» (а.с. 23-25, 26-29 т. 3).

Оплата за договором відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022 ГКФ від 15.02.2022 року в сумі 1 828 550, 00 грн. здійснена ТОВ «УФК» на користь ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» згідно платіжного доручення № UA74900008 від 15.02.2022 року (а.с. 30 т. 3).

Відповідно до вимог ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі зміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частинами 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією із засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Враховуючи те, що виконання рішення суду є однією із стадій цивільного процесу, враховуючи заміну кредитора у зобов`язанні, що підтверджено належними доказами, а також враховуючи, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 перебуває на примусовому виконанні, суд вважає необхідним задоволити заяву в частині заміни сторони стягувача у виконавчому листі від 27.08.2010 року у справі № 2-1807/2010, виданому на підставі рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 21.04.2010 року про солідарне стягнення зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «БМ Банк», з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» - відносно боржника ОСОБА_2 .

Заперечення представника боржника ОСОБА_5 в цій частині і твердження, що постановою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2022 року відмовлено у заміні стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Українська факторингова компанія» (а.с. 157-162 т.2), тому немає підстав для повторного розгляду такої заяви, суд вважає необґрунтованими.

Так, апеляційною інстанцією було встановлено, що по боржнику ОСОБА_1 новий стягувач - ТОВ «УФК» виконавчий лист до виконання повторно не пред`являв і разом з питанням процесуального правонаступництва із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не звертався.

Таким чином, відмова у задоволенні заяви ТОВ «УФК» про заміну сторони виконавчого провадження була пов`язана саме з невірним обранням способу захисту. Заява стягувача, що розглядається в даному випадку, не є тотожною попередній заяві, тому нові обставини підлягають доказуванню в загальному порядку.

Також суд звертає увагу, що така позиція була висловлена саме відносно боржника ОСОБА_1 . Разом з тим, відносно іншого боржника - ОСОБА_2 , виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні і перешкод для вирішення питання правонаступництва немає.

Решта вимог заявника - про заміну стягувача у виконавчому листі відносно ОСОБА_1 , видачу дубліката виконавчого листа у справі № 127/2-1807/2010 про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 , поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок, що: «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

Отже, обов`язковою умовою для процесуального правонаступництва є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про заміну стягувача на його правонаступника у справі, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про заміну стягувача на його правонаступника у справі суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

В судовому засіданні було встановлено, що 18 березня 2015 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Сиридюк Т. В. відкрито виконавче провадження № 53210137 за виконавчим листом № 2-1807-2010, виданим 27 серпня 2010 року про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ВАТ «БМ Банк».

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Т. В. від 29 вересня 2017 року у виконавчому провадженні № 53210137 було повернуто вищевказаний виконавчий лист стягувачу на підставі пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Крім іншого, у постанові вказано, що державним виконавцем перевірено майновий стан боржника. Перевіркою встановлено, що майна, яке підлягає опису та арешту немає. Здійснені всі заходи щодо розшуку майна і вони виявились безрезультатними. Роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 29.02.2020 року (а.с. 45 т.2).

У матеріалах справи відсутні відомості про оскарження зазначеної постанови державного виконавця стягувачем та повторне пред`явлення відповідного виконавчого документа до виконання в строк до 29.02.2020 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша статті 12 Закон України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зазначений строк є процесуальним і може бути поновленим. Підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавством не визначено, а тому суди дають оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Також вимогу про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа може бути заявлено одночасно з проханням видати дублікат такого виконавчого документу. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (постанова ВС від 29.08.2018 у справі № 344/5708/15-ц, постанова від 17.10.2018 у справі № 1304/8184/12, постанова від 12.06.2019 у справі № 2-1316/736/11).

Відповідно до п.п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Разом з тим, заявник ТОВ «Українська факторингова компанія» не надав достатньо доказів вжиття заходів щодо перевірки стану виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 попереднім стягувачем ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» ще до переходу права вимоги, отримання дубліката виконавчого листа і поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

До переходу права вимоги строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання вже був пропущений попереднім стягувачем і із заявами до суду про захист свого права стягувач не звертався.

При укладанні договору відступлення права вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» мало оцінювати реальність ризику настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісними стягувачами до відступлення ним права вимоги на користь заявника.

Поважних причин пропуску такого строку заявник не назвав і доказів на підтвердження не надав.

Листи, що були адресовані відділу ДВС протягом 2019-2020 року, надані суду без відомостей про їх отримання відділом. Інших достатніх заходів для видачі дубліката виконавчого листа і поновлення строку стягувачем не вживалось.

Відповідні обставини також були встановлені Вінницьким міським судом Вінницької області в ухвалі від 09.10.2023 року, яка набрала законної сили (а.с. 1-3 т.3).

Підсумовуючи наведене, слід дійти висновку, що оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 був пропущений без поважних причин, підстав для поновлення строку та видачі дубліката виконавчого листа немає.

Враховуючи наведене, вимоги про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2010 року у справі № 127/2-1807/2010 з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 ; про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 127/2-1807/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ; про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа у справі № 127/2-1807/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/26/050308 від 05.03.2008 року задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 55, 433, 442, ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», 512, 514 ЦК України,

у х в а л и в:

заяву задоволити частково.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі від 27.08.2010 року у справі № 2-1807/2010, виданому на підставі рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 21.04.2010 року про солідарне стягнення зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «БМ Банк», з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно боржника ОСОБА_2 .

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, що передбачений ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділом XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 18 березня 2024 року.

Суддя: