Справа № 184/1575/21
Провадження № 2/0182/1068/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.08.2021 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно:

- на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м та житловою площею 27,4 кв.м., що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на майно від 13 січня 2000 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області вартістю 35824,66 грн.

- на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., вартістю 42645,50 грн., що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину від 16.09.2009 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою.

- на частку земельної ділянки площею 0,2117 га, що була надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 і належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 187341 від 24 листопаду 2004 року вартістю 16491,50 грн.

- на частину земельної ділянки площею 3,200 га кадастровий номер :04:008:0601 розташованої на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 2009 року, посвідченого ОСОБА_5 , нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. Державна реєстрація права власності на його ім`я була здійснена 24.03.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності :9180705

Заповіту на випадок смерті ОСОБА_3 не залишив.

Він та його рідний брат ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їхнього батька. Батько на час своєї смерті не перебував ні з ким в зареєстрованому шлюбі. Його шлюб з їхньою матір`ю ОСОБА_6 був розірваний. Його рідна матір ОСОБА_7 померла на один день його раніше, а саме 09 жовтня 2018 року.

29 березня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. з заявою про оформлення своїх спадкових прав і видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно, що залишилося після смерті їхнього батька ОСОБА_1 .

Після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини він знову звернувся до приватного нотаріуса Бойко Л.П. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті його батька.

Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 23 червня 2021 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно посилаючись на те, що на момент смерті їхнього батька ОСОБА_3 разом з ним був зареєстрований брат позивача ОСОБА_2 , що є підставою вважати його таким, що прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї). В постанові нотаріуса також зазначене наступне : «За заявою спадкоємця ОСОБА_1 , його брат ОСОБА_2 був зареєстрований разом з померлим батьком за однією адресою, але фактично проживав за іншою адресою, тому спадщину після його смерті не прийняв».

Він дійсно повідомив приватного нотаріуса Бойко Л.П. про те, що його брат ОСОБА_2 був зареєстрований разом з батьком за однією адресою, але фактично разом з ним не проживав, таким чином не прийняв спадщину та не придбав право власності на частину спадкового майна.

ОСОБА_2 протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті їхнього батька, тому нотаріус повідомила його про те, що він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті його батька. Разом з тим, нотаріус повідомила його про те, що він має право звернутися до суду з цим позовом та претендувати на все спадкове майно, якщо дійсно брат не проживав разом з батьком на час відкриття спадщини і таким чином не прийняв спадщину, що залишилася після його смерті.

Зазначає, що на час смерті їхнього батька його брат ОСОБА_2 не проживав за місцем своєї реєстрації разом з їхнім батько, а перебував в м.Харків. Він впевнений у тому, що він не буде оспорювати цей факт, оскільки він відповідає дійсності, і таким чином не прийняв спадщину, що залишилась після смерті їхнього батька і не придбав право на частку спадкового майна. Разом з тим, він на свій розсуд виділив йому інше спадкове майно, що залишилось після смерті їхнього батька, щоб взагалі не залишати його без спадщини. Він одержав грошові кошти, гараж, що залишилися після смерті їхнього батька, і не претендує на інше вказане вище спадкове майно.

На підставі викладеного просить суд:

- визнати за ним право власності на нерухоме майно: на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м та житловою площею 27,4 кв.м., що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на майно від 13 січня 2000 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області; на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину від 16.09.2009 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою; на частку земельної ділянки площею 0,2117 га, що була надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 і належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 187341 від 24 листопаду 2004 року; на частину земельної ділянки площею 3,200 га кадастровий номер :04:008:0601 розташованої на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 2009 року, посвідченого ОСОБА_5 , нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. Державна реєстрація права власності на його ім`я була здійснена 24.03.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 9180705 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 30.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.96). Відповідач також надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі,визнає повністю заявлений позов та просить його задовольнити. Не претендує на зазначене майно. Спадщину, що відкрилася після смерті їхнього батька ОСОБА_3 він не прийняв (а.с.104).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1276, 1296 ЦК України.

У судовому засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4,59).

Після його смерті відкрилася спадщина на на нерухоме майно : на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м та житловою площею 27,4 кв.м., що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на майно від 13 січня 2000 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області; на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину від 16.09.2009 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою; на частку земельної ділянки площею 0,2117 га, що була надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 і належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 187341 від 24 листопаду 2004 року; на частину земельної ділянки площею 3,200 га кадастровий номер :04:008:0601 розташованої на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 2009 року, посвідченого ОСОБА_5 , нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. Державна реєстрація права власності на його ім`я була здійснена 24.03.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності :9180705 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,10,11,17).

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, спадкоємцями за законом після його смерті є сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як сини померлого. Інших спадкоємців немає.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. за № 23/02-14 від 13.01.2022 року, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 56/2019 (а.с.55-68), з якої вбачається наступне.

29.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини (а.с.56).

23.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.62).

Постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, до складу якого входять:

-1/3 (одна третя) частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- (одна друга) частка земельної ділянки, площею 3,2 гектари, кадастровий номер :04:008:0601, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Покровська сільська рада;

- (одна друга) частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про зняття з реєстрації місця проживання №2421 від 07.11.2018 року, на момент смерті разом з померлим ОСОБА_3 , був зареєстрований його син ОСОБА_2 , що є підставою вважати його таким, що прийняв спадщину, ст..1268 ЦК України, пункт 3 (Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї).

За заявою спадкоємця ОСОБА_1 , його брат, ОСОБА_2 , був прописаний з померлим батьком, ОСОБА_3 , за однією адресою, але фактично проживав за іншою адресою, тому спадщину після його смерті не прийняв (а.с.23).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки як установлено судом та матеріалами справи доведено, що відповідач не проживав разом із померлим в одному житловому будинку на день відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не суперечить закону та із заяви 13.02.2024 року, а також із поданих позивачем даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернувся до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, а тому такий позов слід задовольнити повністю.

Керуючись 12, 13, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218,1220-1223, 1261, 1268-1270, 1296ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на наступне нерухоме майно:

1)На 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)На частку земельної ділянки, площею 3,2 гектари, кадастровий номер :04:008:0601, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Покровська сільська рада;

3) частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

4) частку земельної ділянки площею 0,2117 га, що була надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева