Справа № 752/6985/23
Провадження №2/367/1499/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2024 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Мартинюка Н.Р.,

представника позивача Вегера А.С.,

представника відповідача Апостолова В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.07.2019 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №K55GGK (далі Кредитний договір), згідно якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 769650,00 грн., на термін до 23.07.2039, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в періоди сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Проте, всупереч вимогам договору, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та у зв`язку з чим станом на 17.02.2023 року має заборгованість за Кредитним договором в сумі: 771497,76 грн., з яких: 615292,46 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 156205,30 грн. заборгованість за відсотками.

Просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №K55GGK від 23.07.2019 року у сумі 771497,76 грн., а також сплачеий судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні просив вимоги позову задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, зазначала про те, що дійсно відповідачем було порушено вимоги, зазначені в договорі, а також зазначила про те, що в додатковій угоді, укладеній між сторонами, є прохання відповідача щодо реструктуризації боргу.

Ухвалою суду від 07.06.2023 справу прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В. та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 28.11.2023 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

До суду від відповідача надходив відзив на позовну заяву, в якому зазначає про те, що відповідач не погоджується із сумою боргу, оскільки вважає її завищеною, в тому числі, заборгованість за відсотками, а також вважає, що стягнення такої суми є передчасним. Вказує також про те, що втратив роботу та не мав можливості оплачувати кредит. В подальшому звернувся до позивача з поясненнями щодо ситуації, однак позивач до уваги це не прийняв. Наразі відповідач може сплачувати періодичні платежі, однак заявлена сума є непосильною.

Представник позивача подавав до суду відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначив про те, що обставини, на які посилаєтсья відповідач у свої заяві, а саме на важкий матеріальний стан, не можуть бути підставами для відмови у позові, крім того, реструктуризація заборгованості за кредитним договором є правом Банку, а не його обов`язком, тому позов просять задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 23.07.2019 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали Договір про іпотечний кредит №K55GGK, згідно якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 769650,00 грн., на термін до 23.07.2039, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими договором.

03.08.2020 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про іпотечний кредит №K55GGK.

05.10.2022 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Договору про іпотечний кредит №K55GGK.

Всупереч вимогам договору, Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та у зв`язку з чим станом на 17.02.2023 року має заборгованість за Кредитним договором: 771497,76 грн., з яких: 615292,46 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 156205,30 грн. заборгованість за відсотками.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: копією кредитного договору №K55GGK від 23.07.2019 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк», розрахунком заборгованості за кредитним договором №K55GGK від 23.07.2019 року, випискою з 23.07.2019 по 10.03.2023 ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором №K55GGK від 23.07.2019 року не виконав, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а тому суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та несплачених відсотків в розмірі 771497,76 грн. підлягає задоволенню.

При цьому, суд також враховує, що відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №K55GGK від 23.07.2019 року в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, докази, на які посилається позивач є належними та достатніми, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки вимоги позивача задоволено в повному обсязі, а судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь АТ Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 11572,47 гривня 00 копійок.

На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , заборгованість за кредитним договором №K55GGK від 23.07.2019 року у сумі 771497,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , сплачений судовий збір в сумі 11572,47 грн.

Повний текст судового рішення складено 20.03.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий