Справа №6-798/11
Провадження №6/751/264/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Курач В.С.

за участі: представника заявника Браташ Ю.П.

розглянувши в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 6-798/11 від 11.03.2011 року - таким, що не підлягає виконанню,

В с т а н о в и в :

10.01.2024 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Браташ Ю.П., в якій просить визнати виконавчий лист виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова по справі №6-798/11 від 11.03.2011 року - таким, що не підлягає виконанню.

Заява вмотивована тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 12.08.2010 року по цивільній справі №2274-8/283/10 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк", який наразі було перейменовано в Акціонерне товариство "Сенс Банк", заборгованість за кредитним договором у сумі 49 403,09 грн. та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 10,00 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.03.2011 року по справі №6-798/11, було ухвалено видати Публічному акціонерному товариству "Альфа Банк" виконачий лист, на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 12.08.2010 року по цивільній справі №2274-8/238/10.

Просить суд звернути увагу на те, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді Новозаводським районним судом міста Чернігова справи №6-798/11 за заявою Акціонерного товариства "Сенс Банк" про видачу виконавчого листа та й вгазалі не був повідомлений про час та місце судового розгляду, як наслідок про наявність відповідного виконвчого листа ОСОБА_1 стало відомо лише 19.12.2023 року після звернення до адвоката за наданням правової допомоги та ознайомлення з інформацією про наявність виконавчого провадження №42985558, подано до суду відповідну заяву про ознайомлення із матеріалами справи в електронному вигляді від 15.12.2023 року. Листом Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.12.2023 року було повідомлено, що відповідна справа знищена по закінченню терміну зберігання та надано копію ухвали суду від 11.03.2011 року по справі №6-798/11. Після чого, ОСОБА_1 та його представником були направлені відповідні адвокатські запити щодо отримання необхідних копій матеріалів третейської справи №2274-8/238/10 задля оскарження відповідного рішення теретейського суду в апеляційному порядку, однак відповідні матеріали не були надані представнику ОСОБА_1 .

Зазначає, що між ОСОБА_1 та АТ "Сенс Банк" третейської угоди у вигляді третейського застереження не укладалось, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 486 ЦПК України є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення теретейського суду. Оскільки судом було помилково видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організацїі "Всеукраїнський фінансовий союз" від 12.08.2010 року по цивільній справі №2274-8/238/10, яке було ухвалено у справі непідвідомчій третейському суду, а також у спорі, не передбаченому третейською угодою, тому вважає за необхідне визнати виконавчий лист виданий 11.03.2011 року Новозаводським районним судом міста Чернігова по справі 6-798/11- таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив- задовольнити заявлену вимогу.

Представник Акціонерного товариства "Сенс Банк" в судове засідання не з`явився. Надіслав заяву, в якій повідомив про те, що по боржнику ОСОБА_1 було відсуплено право вимоги на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал". (а.с.43-44)

Дослідивши матеріали даної справи, та матеріали цивільної справи №6-798/11, заслухавши пояснення представника заявника, суд приходить до наступного висновку.

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2011 року Новозаводським судом міста Чернігова була винесена ухвала по справі №6-798/11, про видачу виконачого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 12.08.2010 року по цивільній справі №2274-8/238/10 третейського суду. (а.с.1)

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, після набрання рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а уповноважені посадові особи державної виконавчої служби як органу примусового виконання рішень судів, зобов`язані вжити усіх необхідних заходів задля його належного та своєчасного виконання.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконанню рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянин, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, а несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція), і є порушенням права на суд. Так, у cnpaві Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така ж позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях в інших справах, наприклад: ««Immobiliare Saffi» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V, Савіцький проти України (заява № 38773/05), Дубенко проти України (заява N 74221/01).

Згідно частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повістю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, при цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

При цьому, Закон не передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду від 23.10.2021 р. у справі № 937/8666/19 зазначено, що водночас визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливе. Закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом унеможливлює закінчення виконавчого провадження з підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження не може бути розпочате знову.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, відомості щодо скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 12.08.2010 по цивільній справі № 2274-8/238/10 Третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства"Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором у сумі 49 403,09 грн., та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі - 10,00 грн., відсутні, тобто подана заява є передчасною.

Інших можливих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 353, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В заловоленні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 6-798/11 від 11.03.2011 року - таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2024 року.

Суддя О. Г. Деркач