РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/13131/23

Провадження №: 2/755/2009/24

"24" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретаря Гриценко О.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, звернення стягнення на майно та визнання права власності, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та відповідно до позовних вимог просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 6 521 625 грн., що складається з 1402 500 грн. сума боргу та 5119 125 грн. пеня за не виконання боргових зобов`язань;

Звернути стягнення на транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 шляхом передачі у власність ОСОБА_1 в рахунок повернення позики в розмірі 1 402 500 грн. та часткове погашення пені в розмірі 97 500 грн. ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2018 р. між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ігнатовим О.В. та відповідно до умов вказаного договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику гроші в сумі 1402 500 грн., що на день укладання вказаного договору за курсом АТ «Приватбанк» становило 50 тис. доларів США з кінцевим строком повернення до 13.12.2020 р.

З метою забезпечення виконання по вказаному договору позики 13.12.2018 р. між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_4 було укладено договір застави транспортного засобу, автомобіля Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності третій особі.

Відповідач ОСОБА_3 не виконав умови договору позики, у встановлений строк кошти не повернув, в зв`язку з чим до позивача повинні бути застосовані штрафні санкції, визначені п.4 договору позики.

Крім того договором застави автомобіля передбачено , що в разі не виконання боржником зобов`язання за договором позики заставодавець зобов`язаний повернути застоводержателю позичені кошти в розмірі 1 402 500 грн. що на день укладання договору складало 50 тис. доларів США, а також сплатити неустойку передбачені договором позики , відшкодування витрат, понесених заставодержателем в зв`язку з пред`явленням вимоги за договором позики і звернення ним стягнення на предмет застави за вказаним договором.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позову в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, вказуючи на те, що ним вірно обрано спосіб захисту своїх інтересів, та те, що необхідно стягнути з відповідача кошти в розмірі 6 521 652 грн., та звернути стягнення на вказаний вище автомобіль Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 , що належить третій особі, відповідно до умов договору застави автомобіля у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не оспорюючи не суму тіла кредиту та суму пені, що була визначена позивачем по справі в зв`язку з невиконанням її довірителем умов договору позики, вказуючи на те, що сума заборгованості визначена вірно у відповідності до умов договору позики та договору застави автомобіля , та звернення стягнення на вказаний автомобіль Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості та в послідуючому визнання права власності на даний автомобіль за позивачем відповідає умовам вказаних вище договорів так і чинному цивільному законодавству України, надавши до суду заяву про визнання позову.

Третя особа ОСОБА_4 в зал судового засідання не з`явився, але надав до суду нотаріально посвідчену заяву, що була посвідчена приватним нотаріусом КМНО Ігнатовим О.В.17.11.2023 р., відповідно до якої третя особа підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує щодо визнання права власності на автомобіль Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 за позивачем ОСОБА_1 на виконання умов договору застави автомобіля .

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2018 р. між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ігнатовим О.В. та відповідно до умов вказаного договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику гроші в сумі 1402 500 грн., що на день укладання вказаного договору за курсом АТ «Приватбанк» становило 50 тис. доларів США з кінцевим строком повернення до 13.12.2020 р.

З метою забезпечення виконання по вказаному договору позики 13.12.2018 р. між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_4 було укладено договір застави транспортного засобу, автомобіля Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності третій особі.

Відповідно до п.4.1 договору застави автомобіля звернення стягнення на предмет застави здійснюється будь- яким способом, згідно чинного законодавства України , в т.ч. вчинення виконавчого напису нотаріуса, на підставі рішення суду в порядку, встановленого законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»

Факт укладання договорів позики та договору застави автомобіля відповідачем та третьою стороною в судовому засіданні не оспорювалося, крім того представник відповідача в судовому засіданні не оспорював в судовому засіданні ні тіла кредиту, а ні штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору, що значно перевищують тіло кредиту.

Статтею 526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст. 527 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Також статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Також частиною 4 статті 12 даного Кодексу визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В зв`язку з чим суд дійшов висновку, щодо задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 6 521 625 грн., що складається з 1 402 500 грн. сума боргу та 5 119 125 грн. пеня за не виконання боргових зобов`язань.

Відповідно до довідки виданої на адресу суду Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м.Києві від 4.12.2023 р. спірний автомобіль Mercedes-Benz GL 500 2013 року випуску держ. номер НОМЕР_1 на час розгляду справи належить третій особі ОСОБА_4 та в судовому засіданні позивач не надав доказів наявності труднощів щодо врегулювання спору в позасудовому порядку, що визначений п. 4.1 договору застави автомобіля.

Відповідно до вимог статі 1 закону України «Про заставу» слідує, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 19, 20 даного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

В ході судового розгляду позивач визначив статус ОСОБА_4 в рамках розгляду даної справи саме третьою особою, хоча під час розгляду справи ставить до третьої особи вимоги матеріального характеру, що суперечить вимогам Главі 4 ЦПК України, при цьому в судовому засіданні позивач зазначив, що ним вірно визначено процесуальний статус учасників розгляду даної справи та вірно обрано спосіб захисту своїх інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Сторонами надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Керуючись ст.ст. 79-82,141,258,265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 625, 612 , 1046,1050 ЦК України, Законом України «Про заставу» суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, звернення стягнення на майно та визнання права власності задовольнити - частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 402 500 грн. суми боргу за договором позики, 5 19 125 грн. пеня за прострочення грошового зобов`язання, а всього стягнути 6 521 625 грн. ( шість мільонів п`ятсот двадцять одна тис. шістсот двадцять п`ять грн.).

В іншій частині задоволення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 13420 грн. витрат по сплаті судового збору .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 2.02.2024 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа : ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_4 адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Суддя: