Провадження 4-с/127/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали скарги адвоката Власюка Анатолія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат Власюк Анатолій Володимирович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що скарга не відповідає вищевказаним вимогам враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України суб`єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Із скарги вбачається, що заявник, зокрема, просить суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області неправомірною, однак бездіяльність якого саме державного виконавця - не вказано.

Суд звертає увагу заявника на те, що саме він визначає суб`єкта оскарження. Положеннями ст. 450 ЦПК України чітко визначено хто є суб`єктом оскарження і те, що скарга розглядається саме за участю, зокрема, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно із нормами ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші сторони цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Враховуючи принцип рівності сторін цивільного судочинства, суд звертає увагу заявника на те, що до участі у справі має бути залучено належну заінтересовану особу, яка в подальшому має бути обізнана про судове засідання, що відповідатиме принципам змагальності цивільного судочинства та забезпечуватиме право на судовий захист всіх учасників виконавчого провадження, так як рішення суду вплине на її права та обов`язки.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону Про виконавче провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Отже, скарга має містити, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові особи, яка подає скаргу; найменування іншої сторони виконавчого провадження (повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб)); повне найменування суб`єкта оскарження (прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються); місцезнаходження (для юридичних осіб) та/або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) учасників справи; поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі заявнику); відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти учасників справи; відомості про наявність або відсутність у учасників справи електронного кабінету.

Вищевказаним вимогам подана скарга не відповідає.

Крім того, застосовуючи аналогію закону до скарги судом встановлено, що заявником до скарги не додано її копії та доданих до неї копій усіх документів, засвідчених належним чином, для інших учасників справи.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони. Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.01.2021 по справі № 569/13154/20.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вищевказаним вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Враховуючи вищезазначене, застосовуючи аналогію закону до скарги, за наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави для залишення скарги без руху і застосування наслідків, встановлених ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 185, 258-261, 353, 354, 447, 448 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Власюка Анатолія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області залишити без руху та надати заявнику триденний строк з дня отримання ухвали для усунення визначених даним судовим рішенням недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк скарга вважається неподаною та повертається заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: