Справа № 196/1146/23
№ провадження 2/196/48/2024
20 лютого 2024 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 27.09.2005 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 27.09.2005 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", про що свідчить його підпис у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що визначений довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, надано відповідачу у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 58 000,00 грн. Дія договору про надання банківських послуг підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання ним кредитних коштів. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в порушення норм закону та умов договору зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.08.2023 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 40 003,07 грн., яка складається з наступного: 32 339,27 грн. заборгованість за кредитом; 7 663,80 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 2684,00 грн.
Ухвалою судді від 30.10.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до провадження суддею Костюковим Д.Г., відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті.
З метою належного повідомлення відповідачу ОСОБА_1 було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію зазначеної ухвали та позовну заяву з додатками, які були отримані ним особисто 15.11.2023, що підтверджується роздруківкою трекінгу про вручення поштового відправлення з офіційного сайту Укрпошта (а.с.213).
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.
Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просили розглянути справу без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, оскільки 20.10.2023 сплатив суму боргу за тілом кредиту в розмірі 32 340,00 грн., на підтвердження чого надав копію квитанції (а.с.216, 217).
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.09.2005 року (а.с.141).
Відповідач ОСОБА_1 при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Заявою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
На виконання кредитного договору відповідачу були надані кредитні картки: номер картки НОМЕР_1 дата відкриття - 27.09.2005 з терміном дії до 09/15 Карта Універсальна; номер картки НОМЕР_2 дата відкриття - 19.06.2015 з терміном дії до 09/18 Карта Універсальна GOLD; номер картки НОМЕР_3 дата відкриття - 20.06.2017 з терміном дії до 03/21 Карта Універсальна GOLD; номер картки НОМЕР_4 дата відкриття - 06.02.2018 з терміном дії до 12/21 Карта Універсальна GOLD; номер картки НОМЕР_5 дата відкриття - 09.07.2021 з терміном дії до 12/24 Карта Універсальна GOLD (а.с.143).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку розпочався 27.09.2005, з встановленим кредитним лімітом - 3 000,00 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, востаннє збільшено 04.10.2019 до 58 000,00 грн. та 04.04.2023 зменшено до 0,00 грн( а.с. 142).
Згідно виписки за договором б/н за період з 27.09.2005 року по 29.08.2023 року відповідач користувався грошовими коштами позивача (а.с. 144-205).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 23.08.2023 року становить 40 003,07 грн., яка складається з наступного: 32 339,27 грн. заборгованість за кредитом; 7 663,80 грн. заборгованість за відсотками за корстування кредитом (а.с.3-30).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги до відповідача про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 27.09.2005, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та які невід`ємні частини цього договору.
Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що долучені до позову не підписані відповідачем, суд не може вважати їх складовою кредитного договору. Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
У кредитному договорі від 27.09.2005, що включає в себе анкету-заяву, сторони погодили, серед іншого, відсоткову ставку у розмірі 3 % з розрахунку 360 днів у році.
Разом з тим, і розрахунку боргу вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» із 01.04.2015 підвищило в односторонньому порядку розмір фіксованої процентної ставки за вищевказаним кредитним договором від 27.09.2005 до 43,2% річних.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
До матеріалів справи доказів того, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у визначений ст.1056-1 ЦК України спосіб, належним чином, письмово повідомило позичальника про зміну процентної ставки, а також доказів отримання відповідачем вказаного листа, про зміну умов договору, під розписку до матеріалів справи не додано.
Також, слід зазанчити, що Паспорт споживчого кредиту від 09.07.2021 року не підтверджує домовленості між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 про істотні умови кредитного договору, оскільки містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні дані щодо фактичного ліміту, річна процентна ставка обчислена на основі припущення, а підпис в споживчому кредиті не є власноручним підписом особи чи його електронним цифровим аналогом, що позбавляє можливості його ідентифікувати саме як підпис відповідача.
Відповідно до змісту розділу 4 вказаного паспорту, обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Крім того, паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що наведена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 24.07.2021 року (а.с.47-зворот), тобто чинність цих умов тривала протягом 15 днів, з дати надання інформації 09.07.2021 року до 24.07.2021 року. Більш того, зі змісту цього Паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 дійшов до висновку, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Відтак, паспорт споживчого кредиту, з яким ознайомився відповідач, не є складовою укладеного ним кредитного договору, адже інформація, яка міститься в такому документів, є переддоговірною, та не містить в собі відомостей про конкретні узгоджені сторонами зобов`язання умови надання кредитних коштів.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи анкета-заява б/н підписана ОСОБА_1 27.09.2005 року, тобто паспорт споживчого кредиту підписаний майже через шістнадцять років після того, як відповідач підписав заяву про надання банківських послуг.
Доказів про укладення додаткових договорів між Банком та відповідачем 09.07.2021 року суду не надано. Долучена до позову заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 07.06.2021р. містить узагальнену інформацію про умови кредитування за картою Універсальна та картою Універсальна Gold та не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до якого договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1 ст.1). Заява від 07.06.2021р. не містить відомостей про те, яку саме картку отримав відповідач, та відповідно до її зі змісту вбачається, що обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування та припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься чинним протягом погодженого строку.
При цьому, починаючи з 01.04.2015 року проценти за використання кредитних коштів відповідачу нараховувались банком за підвищеною відсотковою ставкою, розмір якої сторонами у кредитному договорі від 27.09.2005 погоджено не було.
Отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7 663,80 грн. є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.
Поміж тим, суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 27.09.2005р., фактично отримані та використані позичальником кошти на момент подання позову до суду в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а тому відповідно до вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Факт отримання відповідачем грошових коштів та розмір боргу за тілом кредиту в сумі 32 339,27 грн. доводиться розрахунком заборгованості та довідкою про рух коштів.
Однак, відповідачем на підтвердження сплати заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32 339,27 грн. надано платіжну інструкцію на переказ готівки від 20.10.2023р. на кредитну картку НОМЕР_5 в сумі 32 340,00 грн. (а.с.217).
Таким чином, після подачі позову, але до винесення рішення позивачем повністю сплачено тіло кредиту, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.
Разом з тим, враховуючи ту обставину, що заборгованість за тілом кредиту була сплачена відповідачем після звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з даним позовом до суду, а спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та несвоєчасної сплати заборговонасті за кредитним договором, відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути частково з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 174,04 грн.
На підставі викладеного, суд, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2024 року.

Суддя: Д.Г. Костюков