Провадження № 2/185/504/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Дєчін, Дєчін ІІ-Нове місто, 605, Чеської Республіки, громадянина України; стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбу з 14.10.2014 року по 01.12.2015 року, у подальшому шлюб розірвали, та продовжували проживати у фактичних шлюбних відносинах. На момент народження дитини позивач проживала у Чеській Республіці, тому реєстрація народження дитини була проведена органом РАЦС Чеської Республіки, без запису даних батька дитини. Крім того, дитина проживає разом з позивачем, про яку вона піклується самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що дає їй підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання у даній справі.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , призначено по даній справі молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», на вирішення експертизи поставлено питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року поновлено проведення підготовчого засідання у вищезазначеній цивільній справі.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2023 року закрито підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду.

У судове засідання сторони по справі не з`явилися, відповідно до поданих заяв, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити на підставах та доводах, зазначених у позові.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в зареєстрованому шлюбу з 14.10.2014 року по 01.12.2015 року, у подальшому шлюб розірвали, та продовжували проживати у фактичних шлюбних відносинах.

27 вересня 2022 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився у АДРЕСА_1 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в графі «Мати дитини» записана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в графі «Батько дитини» відомості відсутні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Чеської Республіки, про що в органі РАЦС, район Дєчін, у томі 67, 2022 року, сторінка/аркуш 119, реєстр № 431 зроблений відповідний запис.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 12 липня 2023 року, та йому присвоєний реєстраційний номер облікової картки платника податків в Україні: НОМЕР_2 , а також відповідно до витягу з реєстру Вербківської територіальної громади, дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до довідки виконавчого комітету Вербківської сільської ради № 1389 від 26.09.2023 року ОСОБА_1 , 1992 року народження, разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 року, КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» було проведено молекулярно-генетичну експертизу, з метою визначення батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Полотненко-Повстяної Н.В. № 03-МГ, початок експертизи 15.01.2024 року, закінчена 29.01.2024 року, яка попереджена щодо кримінальної відповідальності за ст.ст. 384, 385 КК України, зроблений підсумок про те, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вірогідність того, щоОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99, 9999%.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (стаття 129 ЦК України).

Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Доказами до позову про визнання батьківства можуть бути, наприклад:- докази, що свідчать про спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (довідка про склад сім`ї, витяги з погосподарських та домових книг, особисті листи, сімейні фотокартки, рішення судів в інших справах тощо); покази свідків, яким відомо про відносини сторін та про їх батьківство щодо дитини; висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (що є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку).

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18), зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Беручи до уваги висновок №03-МГ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», щодо кровного споріднення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з імовірністю генетичних ознак 99,9999%, а також інші обставини по справі, в їх сукупності, вважаю, що позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства слід задовольнити.

Суд, встановивши батьківство відповідача, вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої особи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працездатний, хронічними захворюваннями не хворіє, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться.

Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст.27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому, вважає за можливе, зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 29 вересня 2023 року.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Дєчін, Дєчін ІІ-Нове місто, 605, Чеської Республіки, громадянина України.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,, на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Копію судового рішення надіслати до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя В.М. Бондаренко