Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2479/23
Провадження № 2-др/572/3/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2024 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Довгого І.І.
за участю секретаря судових засідань - Мигаль Н.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача директор КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради Задорожний Олександр Григорович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу, розгляд справи проводити без сторони позивача.
Представник відповідача подав заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, згідно якого просили відмовити в задоволенні заяви у зв`язку з тим, що позивачем не доведено належними доказами понесення таких витрат, зокрема, не долучено акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом та рахунку на оплату виконаних робіт (наданих послуг).
Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, необхідно ухвалити додаткове рішення і до такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
14.06.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Аврамишиним С.В. було укладено договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) відповідно до якого за надання адвокатом послуг, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі та порядку визначеному у додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною.
Таким чином заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню, оскільки відповідач заперечуючи проти задоволення вказаної заяви не спростував, що розмір понесених витрат є співмірним.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалити по справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача директор КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради Задорожний Олександр Григорович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу додаткове рішення.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд на протязі 15 днів з дня його проголошення.
Суддя: