Справа № 466/3406/16-ц
Провадження № 2/466/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю представника позивача Сапрун М.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання дій неправомірними, -

у с т а н о в и в:

06 квітня 2016 представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» Джус Б. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.06.2022, поданої представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» Сапрун М.М., яка просить суд стягнути солідарно з відповідачів в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014 по 30.11.2021 в розмірі 54523,51 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 31.12.2018 у розмірі 5551,03 грн., інфляційні втрати у розмірі 15341,19 грн., 3 % річних у розмірі 5645,37 грн., 1378,00 грн. судового збору та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 червня 2015р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу та стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 3758,59 грн. за період з 01.07.2014р. по 01.05.2015р., інфляційних витрат - 825,39 грн. та 3% річних 11,11 грн., всього - 4595,09 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн.

03 липня 2015 року за заявою ЛМКП "Львівтеплоенерго» Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ №2-н/466/775/15 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за споживання теплової енергії - 3758,59 грн., інфляційні втрати за період прострочення платежу - 8258,39 грн., три відсотки річних 11,11 грн., а всього в розмірі 4595,09 грн. та 121,80 грн. судового збору.

31 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова задовольнив заяву відповідачів та судовий наказ від 03.07.2015 року скасував, тому ЛМКП «Львівтеплоенерго» користуючись своїм правом звертається до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у позовному провадженні.

Зазначає, що відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач зобов`язаний Укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня винесення проекту договору однією із сторін. Проте, до сьогоднішнього дня договір приєднання Відповідачами не підписаний і один із примірників, як це передбачено чинним законодавством, виконавцю назад повернено.

З довідки виданої ЛКП «Під Голоском 410» №1597 від 04.06.2015р. вбачається, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають в даній квартирі і відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даної послуг з метою їх оплати.

Зазначає, що між Божниками та Заявником встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: Виконавець надавав послуги Боржникам, останні такими послугами користувалися для задоволення своїх потреб, та не відмовлявся від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводили.

Таким чином, всупереч п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.18 постанови КМУ №630 від 21.07.2005р., а також п.3.1 Договору приєднання боржники не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Станом на 04.04.2016р., за період з 01.07.2014р. по 30.04.2015р. за квартирою АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води в розмірі 3758,59 грн., інфляційні нарахування за вищевказані послуги складають 825,39 грн., 3% річних 11,11 грн., разом сума заборгованості складає 4595,09 грн.

02 листопада 2016 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій він просив збільшити позовні вимоги та стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 30.09.2016 в розмірі 10438 грн., інфляційних втрат у розмірі 1086,98 грн., 3% річних у розмірі 152,00 грн., а всього - 11 682,29 грн.

19 грудня 2016 року позивачем було подано наступну заяву про збільшення позовних вимог, у якій він просив збільшити позовні вимоги та стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 30.11.2016 в розмірі 11694,08 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 498,03 грн., 3% річних у розмірі 200,82 грн., а всього - 13 392,93 грн.

У зв`язку зі збільшенням заборгованості перед ЛМКП «Львівтеплоенерго», судовим наказом від 11.01.2021 року у справі №466/10382/20 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за період з 01.12.2016 по 31.10.2020 заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 35 134,69 грн., постачання гарячої води в розмірі 4525,31 грн., інфляційні втрати у розмірі 4758,23 грн., 3% річних 2615,99 грн., а всього - 47034,22 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.09.2021 року спільну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування судового наказу №466/10382/20 задоволено. Судовий наказ №466/10382/20 від 11.01.2021 року - скасовано.

Зважаючи на наведене, а також те, що заборгованість відповідачів перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» продовжує збільшуватись, на даний час заборгованість за послуги з централізованого опалення складає 54523,51 грн., постачання гарячої води - 5551,03 грн., інфляційні втрати у розмірі 15 341,19 грн. (14257,61 грн. + 1083,58 грн.), 3% річних 5 645,37 грн. (5 386,78 грн. + 258,59 грн.), а всього - 81 061,10 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Білінської Г.Б. від 11 квітня 2016 відкрито провадження у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу.

16.05.2016 на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, у якому зазначає, що вони як власники квартири АДРЕСА_1 мають повне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю самостійно (ст. 41 Конституції України). Так як вони не підписували жодних договорів та жодним чином не надавали нікому права користуватись, вчиняти будь - які дії, управляти чи утримувати на балансі належне їм майно, то відповідно ніхто не має права розпоряджатись та нав`язувати або закріплювати за кимось їх майно. Тому за відсутності письмових договорів з ними та за їхньою добровільною згодою як власниками квартири та співвласниками місць загального користування з однієї сторони та з зацікавленою юридичною особою з іншої ніхто не може встановлювати їм управителів та так званих виконавців послуг. Таким чином, вони не визнають себе споживачами, а вважають, що їм нав`язуються послуги яких вони не замовляли, не мають наміру замовляти у позивача та від яких вони неодноразово відмовлялись у письмовій формі, жодних договорів про надання послуг позивачем вони не підписували. Крім того, зазначає, що у них є підозра щодо підробки підписів директора ЛМКП «Львівтеплоенерго» ОСОБА_3 у надісланих ним конвертах з проектів договорів для приєднання та у супровідному листі, які є відмінними у підписах однієї і тієї посадової особи. У зв`язку із вищенаведеним у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

26 травня 2016 на адресу суду надійшов уточнений зустрічний позов ОСОБА_1 , у якому позивач також зазначено ОСОБА_2 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про визнання дій неправомірними, у якому просить суд визнати факт відсутності цивільно-правових відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та ЛМКП Львівтеплоенерго" та відповідно обопільних обов`язків. Визнати дії ЛМКП "Львівтеплоенерго", які вони кваліфікують, як надання послуг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як односторонній правочин. Визнати кількість та якість нібито наданих позивачем послуг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , такою що не підлягає встановленню. Визнати договір приєднання ЛМКП "Львівтеплоенерго" від 01 липня 2014р., як такий, що не відповідає вимогам ст. 26 закону України «Про житлово-комунальні послуги» та містить умови які порушують права споживачів. Визнати відсутність у ЛМКП Львівтеплоенерго" споживачів. Визнати відсутність цивільної правоздатності, оскільки створене і зареєстроване з порушенням норм чинного законодавства. Визнати дії ЛМКП "Львівтеплоенерго" по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 агресивними згідно ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000.00 грн., завдану їхніми незаконними діями та порушеннями ними прав споживачів в частині визначення де йде мова про нав`язування послуги та послуги від якої споживач не може відмовитись (зазначаємо, себе послуг ЛМКП "Львівтеплоенерго" в сенсі п. 22 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», але відбувається порушення наших прав як споживачів відповідно п. 3 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

Мотиви зустрічної позовної заяви містять ті самі підстави, які викладені у клопотанні на позовну заяву від 16.05.2016. У зв`язку із вищенаведеним у первісних позовних вимогах просить суд відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Суддею Шевченківського районного суду м. Львова Білінською Г.Б. прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про визнання дій неправомірними до спільного розгляду з первісним позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води.

21.04.2017 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , у якому зазначає, що представник позивача надає суду недостовірну інформацію, застосовуючи непідтверджені дані, показники, тарифи для так званого нарахування заборгованості.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Білінської Г.Б. від 21 серпня 2017 задоволено заяву судді Шевченківського районного суду м.Львова Білінської Г.Б. про самовідвід по розгляду справи за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про визнання дій неправомірними. Справу повернуто до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для виконання вимог ст.11-1 ЦПК України.

Відповідно до розпорядження №89 від 22.08.2017 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вказану цивільну справу передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Львова Зимі І.Є.

03.04.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у якому зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо юридичної особи. ЛМП «Львівтеплоенерго» про його створення та установчих документів. Крім того, розрахунок заборгованості вчинений з наявними фальсифікаціями та на незаконній основі.

18.04.2018 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що між позивачами за зустрічним позовом та відповідачем, тобто позивачем за первісним позовом, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на ім`я одного із співвласників для підписання, тобто ОСОБА_2 , два примірники договору приєднання, що підтверджується супровідним листом від 27.01.2016р. №09-1034 та списком рекомендованих листів №09-1059, а також фіскальним чеком ВПЗ Львів-40 про відправлення, які надані суду разом з позовною заявою. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня винесення проекту договору однією із сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивач своє зобов`язання щодо підготовки та направлення відповідачам договору приєднання для підписання виконав, проте відповідачами даний договір до сьогоднішнього дня не підписаний і один із примірників, як це передбачено чинним законодавством, виконавцю назад не повернено. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Факт надання відповідачу послуг з централізованого підтверджується Актами про включення системи теплоспоживання житлового будинку АДРЕСА_2 від 22.10.2014р., 09.10.2015р. Станом на сьогоднішний день, Відповідачами за первісним позовом заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014р. по 30.11.2016р. залишилася не оплаченою і відповідно становить 11694,08 грн., інфляційні нарахування за відповідні послуги складають 1498,03 грн., а 3% річних складає 200,82 грн., разом сума заборгованості складає всього: сума основного боргу 11 694,08 грн. + інфляційні втрати 1498,03 грн. + 3% річних 200,82 грн. = 13 392,93 грн., що підтверджується заявами Позивача за первісним позовом про збільшення позовних вимог від 02.11.2016р. та від 19.12.2016р., а також відповідними розрахунками за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води. Проте, вищевказана заборгованість з оплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води не завадила Позивачам за зустрічним позовом, тобто Відповідачам за первісним позовом, пред`явити до ЛМКП «Львівтеплоенерго» вимогу про відшкодування моральної шкоди кожному із них в розмірі по 100 000,00 грн., оскільки на їх думку послуга з централізованого опалення є нав`язуючою і не відповідає їхнім вимогам. Однак, Позивачами за зустрічним позовом не доведено, які саме вони понесли фізичні та душевні страждання під час або у зв`язку з наданням ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг з централізованого опалення, а також жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності моральної шкоди ними суду не було надано, а тому дана вимога задоволенню не підлягає. Скарг від позивачів за зустрічним позовом щодо перевірки кількісних та якісних показників надання послуг з централізованого опалення на адресу виконавця послуг, тобто відповідача за зустрічним позовом не надходило.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції від 28.01.2014р на запит ОСОБА_2 вбачається, що Львівське Міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є юридичною особою, має ідентифікаційний код: 05506460, його організаційно-правова форма комунальне підприємство, місце знаходження: 79040, Львівська область, м. Львів, Залізничний район, вул. Д. Апостола, 1. Засновником ЛМКП «Львівтеплоенерго» є Львівська міська рада, індекс 79008, Львівська область, місто Львів, Галицький район, пл. Ринок, 1, . Крім того, в даному Витягу також зазначені дані про розмір статутного капіталу та види діяльності ЛМКП «Львівтеплоенерго», прізвище, ім`я по батькові та дата обрання його керівника: 28.12.2010р., ОСОБА_3 , дата державної реєстрації, Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного Державного реєстру відомостей про юридичну особу у разі, коли державна реєстрація юридичної особи була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію та юридичних осіб фізичних осіб-підприємців»: 03.03.1999р., 29.06.2005p. 1 415,120 0000 005787. Таким чином, на підставі вищезазначеного, ЛМКП «Львівтеплоенерго» має всі ознаки юридичної особи, створене і зареєстроване Львівською міською радою згідно норм чинного законодавства України, діє на підставі Статуту, а тому вимога Позивачів за зустрічним позовом про визнання відсутності у підприємства (Відповідача за зустрічним позовом) правоздатності є безпідставною і незаконною. Тому, у зв`язку із вищенаведеним просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

07.05.2018 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшли пояснення щодо розрахунку за послуги з централізованого опалення, у якому детально описані нарахування послуг з централізованого опалення по кв. АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Федорової О.Ф. від 22 червня 2018 заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 20.06.2018 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими Ірини Євстафіївни по цивільній справі 466/3406/16-ц, - задоволено. Справу передано до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до розпорядження №96 від 25.06.2018 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вказану цивільну справу передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Львова Глинській Д.Б.

25 лютого 2020 на адресу суду від позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначає, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» незаконно застосовує тарифи щодо сплати за послуги з централізованого опалення, оскільки з 08.05.2015 розрахунки за дану послугу проводилися за тарифом 572,00 грн., а з 01.07.2016 розрахунки проводилися за тарифом 1213,98 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2017 встановлено, що тариф 572,00 грн. діє з 08.05.2015 по сьогоднішній день, тобто по дату винесення рішення. Всі нарахування проводяться із тарифу 1213,98 грн., а не з тарифу 572 грн., встановленого діючим на даний період. Зазначає, що за жовтень місяць 2016р. нараховано 870,41 грн. з тарифу 1213,98, а мало бути 410,12 грн. Різниця в даному випадку складає 460,29грн. Зазначене вище вказує на відверто злочинну діяльність ЛМКП «Львівтеплоенерго», яке незаконно, з допомогою судів оббирає мешканців, застосовуючи незаконні тарифи, нараховуючи плату за надані послуги, цинічно подаючи до суду розрахунки, які суперечать один одному, вимагає плати за ненадані послуги.

Відповідно до розпорядження №150 від 02.03.2021 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вказану цивільну справу передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Львова Єзерському Р.Б., у зв`язку з перебуванням судді Шевченківського районного суду м. Львова Глинської Д.Б. на лікарняному.

08 вересня 2021 на адресу суду від позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення зустрічних позовних вимог, у якій просить суд визнати відсутність передбачених та оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України договірних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ЛМКП "Львівтеплоенерго", що є грубим порушенням з боку позивача конституційних приписів, законів України, актів цивільного законодавства та інших НПА. Визнати дії ЛМКП "Львівтеплоенерго які вони кваліфікують, як надання послуг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як односторонній правочин. Визнати кількість та якість нібито наданих ЛМКП "Львівтеплоенерго" послуг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , такою що не підлягає встановленню. Визнати відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будь-яких боргів перед ЛМКП "Львівтеплоенерго". Визнати дії ЛМКП "Львівтеплоенерго" неправомірними в частині не укладення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору про надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Визнати безпідставними та протизаконними нарахування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 плати за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_3 за період відсутності договірних відносин. Заборонити будь-якій особі ЛМКП "Львівтеплоенерго" до укладення передбаченого чинним законодавством договору направляти (скеровувати) будь- які папірці-залякування чи вчиняти будь-які інші дії психологічного тиску на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вимогою оплати за надані чи не надані, віртуальні, неіснуючі чи нібито надані послуги. Визнати договір приєднання ЛМКП "Львівтеплоенерго" від 01 липня 2014р., як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» і містить умови які порушують права споживачів та зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" розробити новий договір у відповідності до вимог чинного законодавства. Визнати дії ЛМКП "Львівтеплоенерго" по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 агресивними згідно ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000.00 грн., завдану їхніми незаконними діями та порушеннями ними прав споживачів в частині визначення де йде мова про нав`язування нам послуги та послуги від якої споживач не може відмовитись (зазначаємо, що цим ми не визнаємо себе споживачами послуг ЛМКП "Львівтеплоенерго" в сенсі п. 22 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», але відбувається порушення наших прав як споживачів відповідно п. 3 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" припинити так зване надання послуг з централізованого опалення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 . Зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" відшкодувати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 500 000 (пятсот тисяч) грн. моральної та матеріальної шкоди за завдані ним фізичні та душевні страждання своїми діями та бездіяльністю. Зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" підготувати та укласти з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які зареєстровані проживають за адресою АДРЕСА_3 , передбачений діючим законодавством України Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого та централізованого постачання гарячої води. Забононити ЛМКП "Львівтеплоенерго" проводити будь-які нарахування заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за відсутності укладених відповідних договорів у письмовій формі.

05 жовтня 2022 на адресу суду від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшло заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, у якому просить відмовити.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 просила суд задовольнити уточнені первісні позовні вимоги з підстав наведених в уточненій позовній заяві, у задоволенні уточненого зустрічного позову просила відмовити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 за первісним позовом у задоволенні первісних позовних вимог просив відмовити, та задовольнити уточнені зустрічні позовні вимоги з підстав наведених в уточненій зустрічній позовній заяві.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а відповідно у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Матеріалами справи і судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №1597 від 04.06.2015, виданою ЛКП «Під Голоском 410», у якій були зареєстровані та проживали, оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Хоча матеріали справи не містять свідоцтва про право на спадщину по смерті спадкодавця, проте, виходячи з вимог ст. 1268 ЦК України, суд вважає , що на даний час відповідач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 . Крім того, стаття 1218 ЦК виходить з того, що коли вже спадкоємці прийняли спадщину, то вони набувають не лише прав з управління, користування та розпорядження спадковим майном спадкодавця, але також і зобов`язання щодо цього майна.

Таким чином, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 є єдиний власник вказаної квартири, у якій проживав разом із померлою матір`ю, до якого відповідно перейшли усі права та обов`язки, зокрема і щодо спільної заборгованості із померлою матір`ю у вищезазначеній квартирі, тому є єдиним належним відповідачем щодо заявлених первісних позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості та єдиним позивачем у зустрічних позовних вимогах до ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Закон України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Отже, ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії, зокрема до будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , що зокрема стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції від 28.01.2014р на запит ОСОБА_2 з якого вбачається, що Львівське Міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є юридичною особою, має ідентифікаційний код: 05506460, його організаційно-правова форма комунальне підприємство, місце знаходження: 79040, Львівська область, м. Львів, Залізничний район, вул. Д. Апостола, 1. Засновником ЛМКП «Львівтеплоенерго» є Львівська міська рада, індекс 79008, Львівська область, місто Львів, Галицький район, пл. Ринок, 1, . Крім того, в даному Витягу також зазначені дані про розмір статутного капіталу та види діяльності ЛМКП «Львівтеплоенерго», прізвище, ім`я по батькові та дата обрання його керівника: 28.12.2010р., ОСОБА_3 , дата державної реєстрації, Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного Державного реєстру відомостей про юридичну особу у разі, коли державна реєстрація юридичної особи була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію та юридичних осіб фізичних осіб-підприємців»: 03.03.1999р., 29.06.2005p. 1 415,120 0000 005787. Таким чином, на підставі вищезазначеного, ЛМКП «Львівтеплоенерго» має всі ознаки юридичної особи, створене і зареєстроване Львівською міською радою згідно норм чинного законодавства України, діє на підставі Статуту, а тому вимога Позивача за зустрічним позовом про визнання відсутності у підприємства (Відповідача за зустрічним позовом) правоздатності є безпідставною і незаконною.

У відповідності до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житло-комунальні послуги» (із змінами від 10.04.2014р. №1198-18) виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), тобто Львівське міське комунальне підприємства «Львівтеплоенерго.

Крім того, стаття 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнена частиною сьомою такого змісту: «Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається Виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання».

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.

Пунктом 1.1 Договору приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» від 1 липня 2014 року передбачено, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим договором приєднання.

Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої види ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01 липня 2014 року відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм Закону України «Про житло-комунальні послуги» (далі по тексту Виконавець) та Споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах,

будинках).

Згідно ст. 19 Закону України «Про житло-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово- комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Щодо договірних відносин між Позивачами за зустрічним позовом та Відповідачем, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на ім`я одного із співвласників для підписання - ОСОБА_2 , два примірники договору приєднання, що підтверджується супровідним листом від 27.01.2016р. №09-1034 та списком рекомендованих листів №09-1059, а також фіскальним чеком ВПЗ Львів-40 про відправлення, що знаходиться в матеріалах справи.

Погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня винесення проекту договору однією із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач своє зобов`язання щодо підготовки та направлення відповідачам договору приєднання для підписання виконав, проте відповідачами даний договір на теперішній час не підписаний і один із примірників, як це передбачено чинним законодавством, виконавцю назад не повернено.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова ВСУ від 30.10.2013 у справі №6-59-цс13).

У матеріалах справи містяться низка заяв відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відмову у приєднанні до договору про надання послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» централізованого опалення а постачання гарячої води, оскільки як вони зазначають, дані послуги є неефективними та неадекватними, які не в змозі задовольнити їх власні потреби. Вважають, що вони не є споживачами жодних послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго», договорів між ними та позивачем жодних не укладалося.

Проте, жодних заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо відключення їх від теплопостачання, шляхом демонтажу джерела живлення (батарей) матеріали справи не містять.

У матеріалах справи на підтвердження факту, що відповідачами за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надаються послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» з теплопостачання надано фотографії, з яких видно, що батареї обмотані картоном та невідомим предметом, який повністю закриває батареї, тому таким чином як вони вважають теплопостачання до їх квартири немає, тому відповідно вони послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго» не користуються, що на думку суду на витримує жодної критики. Суду є незрозумілим чому у законний спосіб, у правовому полі, зважаючи на те, що відповідачі за первісним позовом не бажають користуватися послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго» не здійснено відключення від мережі теплопостачання на підставі дозвільних документів балансоутримувача. Жодних документів, про звернення з таким проханням до ЛМКП «Львівтеплоенерго» матеріали справи не містять.

Відповідно до наданих позивачем за первісним позовом розрахунків заборгованості, яка виникла у квартирі АДРЕСА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_2 , борг відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014 по 30.12.2021 складає суму у розмірі 54523,51 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 31.12.2018 складає суму у розмірі 5551,03 грн.

Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач або суб`єкт теплопостачання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Положенням ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" регламентовано, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг встановлено п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачання організацією на постачання теплової енергії.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року.

Згідно з п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Виходячи зі змісту п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не є абсолютним, воно можливо за умови дотримання певного порядку.

Згідно п.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання для вирішення питання відключення житлового будинку /будинків/ від мереж централізованого опалення його власник /власники/ повинен /повинні/ звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник /власники/ будинку зазначає причини відключення.

У п.п.2.2, 2.2.1 вказаного Порядку зазначено, що комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Згідно п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

У п.2.5 Порядку передбачено, що відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача /орендаря/ квартири /нежитлового приміщення/ або уповноваженої ними особи.

Відповідно до п.п.2.6, 2.7 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Пункт 28 постанови № 630 Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. із змінами від 31.10.2007 року передбачає, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, тобто навіть якщо б споживач виконав всі пункти умов відключення, він повинен сплачувати плату за опалення місць загального користування.

Факт відсутності договору про надання послуг з теплопостачання позивачем відповідачам не може бути підставою для не сплати за надані послуги позивачем.

Відповідачі, належним чином, згідно до встановленого законом порядку не оформили відключення від мереж централізованого опалення квартири, належних документів, які б свідчили про відключення їхньої квартири до ЛМКП "Львівтеплоенерго" не подали, в зв`язку з чим позивач правомірно здійснив нарахування плати за надані послуги з теплопостачання, які мають бути компенсовані відповідачем за первісним позовом еа користь позивача за первісним позовом.

Крім того, згідно наданого розрахунку за надані послуги з опалення за період з 01.07.2014 по 30.09.2021, інфляційні витрати склали суму у розмірі 15341,19 грн., 3 % річних склали суму у розмірі 5645,37 грн.

Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник повинен сплатити позивачу на його вимогу інфляційні втрати та 3% річних.

Таким чином, з відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» слід стягнути інфляційні втрати у розмірі 15341 грн., 19 коп. та 3 % річних у розмірі 5645 грн., 37 коп.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води є підставними та обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення, що таким чином повністю виключає задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання дій неправомірними, у якій слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом слід стягнути в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» сплачений при поданні даного позову судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, Законом України «Про теплопостачання», ст. ст. 525, 526, 541, 543, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014 по 30.11.2021 в розмірі 54523 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять три) грн., 51 коп., за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 31.12.2018 у розмірі 5551 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) грн., 03 коп., інфляційні втрати у розмірі 15341 (п`ятнадцять тисяч триста сорок одна) грн., 19 коп., 3 % річних у розмірі 5645 (п`ять тисяч шістсот сорок п`ять) грн., 37 коп., 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.,00 грн. судового збору та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, .

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 про визнання дій неправомірними відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 березня 2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський