Справа № 182/4205/23
Провадження № 2/0182/1254/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та зобов`язання відновити кошти на рахунку, припинення нарахування відсотків та пені на кредитні кошти,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.08.2023 року звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Між позивачем та АТ КБ «Приватбанк» 24.12.2020 року було укладено договір на відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 для отримання пенсійних виплат. Одночасно їй співробітниками банку було запропоновано отримати і кредитну картку та було відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_2 . Позивач не мала наміру отримувати кредитні кошти, оскільки ніколи у своєму житті не отримувала ні в яких банківських та інших фінансових установах кредитні позики, але співробітник банку пояснив, що кредитний рахунок за умовами банку відкривається автоматично, і що не важливо чи є в них потреба на даний момент.

Позивачу на мобільний телефон НОМЕР_3 за допомогою співробітників банку було встановлено мобільний додаток «Приват24», де вона могла бачити свої банківські картки, а саме: картку для виплат та кредитну картку.

З 24.02.2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року та відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та згідно розпорядження голови Нікопольської районної військової адміністрації з 24.11.2022 року було запроваджено комендантську годину з 20:00 год. до 05:00 год. наступного дня. У зв`язку з чим, на території села Олексіївка в тому числі діяла комендантська година у вказаний час. Таким чином, пересування позивача селом, в якому немає жодного банкомату було суворо заборонено.

Позивач зазначає, що 18.12.2022 року, коли вона вже спала, приблизно о 22:10 год. прокинулась від того, що приходять на телефон повідомлення. У зв`язку з постійними відключеннями електроенергії, на той час був поганий мобільний зв`язок і часто повідомлення надходили із запізненнями. Коли позивач почала переглядати смс-повідомлення, то побачила, що вони надійшли з АТ КБ «Приватбанк». Там було зазначено, що з її кредитної картки та з картки для виплат зняті кошти. Позивач не розуміла, що відбувається, у зв`язку з тим, що був відсутній інтернет і позивач не змогла зайти у мобільний додаток «Приват24». Навіть коли відновилось інтернет-з`єднання позивач все одно не змогла зайти до мобільного додатку «Приват24», так як він був заблокований. Додзвонившись до співробітника банку, позивач повідомила йому, що хтось викрадає з її карток гроші, і що її особистий кабінет «Приват24» заблоковано. На її прохання співробітник банку заблокував її картки, але гроші все одно були списані невідомою особою.

Згідно відповіді АТ «Водафон» 18.12.2022 року базова станція, яка розташована та обслуговує абонентів на території с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області у проміжок часу з 20:00 год. до 23:00 год. 18.12.2022 року не працювала.

19.12.2022 року вранці позивач звернулась до відділення банку у м. Нікополь, де їй надали виписку по картці/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC6 від 24.12.2020 року за період 12.12.2022-19.12.2022 рік, де було зазначено, що з кредитної картки викрадено зловмисниками кошти у сумі 17 959,87, які належать саме АТ КБ «Приватбанк», оскільки на цій картці не було її власних коштів. Також. згідно повідомлень з банку «Приватбанк» 18.12.2022 року о 22:01 год. та 22:12 год. було викрадено власні кошти позивача загальною сумою 3 969,75 грн.

Позивач зазначає, що грошові кошти були викрадені в період з 21:59 год. по 22:12 год. 18.12.2022 року у той час, коли позивач знаходилась вдома та спала. Свої банківські картки вона не втрачала, ніколи стороннім особам не передавала, не надавала нікому пін коди та інші банківські дані.

19.12.2022 року позивач також повідомила про скоєний злочин до Нікопольського районного управління поліції. Заяву було занесено до єдиного обліку та внесено 19.12.2022 року до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001341 за ст. 185 ч. 4 КК України. За участі позивача було проведено необхідні слідчі дії та складено процесуальні документи. Також позивачу було видано витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0001341 від 19.12.2022 року.

20.12.2022 року позивачем була направлена заява до АТ КБ «Приватбанк» про викрадення грошових коштів з банківських карток, які видані на ім`я позивача та попередила, що вона жодним чином, на законних підставах не зобов`язана повертати кредитні кошти, які були викрадені невідомими зловмисниками із застосуванням електронно-обчислювальної техніки. Однак, 27.12.2022 року позивачу була надана відповідь, що згідно Умов банківського договору саме клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією.

Також, позивачем було направлено звернення на корпоративну електронну пошту Національного банку України. Згідно відповіді від 18.07.2023 року позивачу було запропоновано у разі недосягнення згоди з АТ КБ «Приватбанк» щодо врегулювання кредитної заборгованості, звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач зазначає, що станом на 31.07.2023 рік у неї виникла прострочена заборгованість в сумі 22 497,95 грн. з яких: 17 959,87 грн. - поточна заборгованість; 4 538, 08 грн. - відсотки, що нараховані за користування кредитом.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 26 467,70 гривень та стягнути судовий збір.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 11.09.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження від 11.09.2023 року та копію позовної заяви з додатками за місцемзнаходження відповідача. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав документи 09.10.2023 року (а.с.56).

Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм правом на відзив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 та АТ КБ «Приватбанк» 24.12.2020 року було укладено договір на відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 для отримання пенсійних виплат, а також позивачем було отримано кредитну картку та відкрито кредитний рахунок № НОМЕР_2 (а.с.9-11).

18.12.2022 року позивачем було виявлено, що невідомими особами у період з 21:59 год. до 22:12 год. було викрадено з її карток грошові кошти та заблоковано її мобільний додаток «Приват24» (а.с.12-19). Позивач, коли з`явився інтернет-зв`язок негайно повідомила про це співробітника банку, після чого останній на її прохання заблокував її картки, але гроші все одно були списані невідомою особою.

Відповідно до відповіді АТ «Водафон» від 03.05.2023 року встановлено, що базова станція, яка розташована та обслуговує абонентів на території с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області у проміжок часу з 20:00 год. до 23:00 год. 18.12.2022 року не працювала (а.с.47).

Відповідно до виписок по карткам/рахункам НОМЕР_7 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC9 від 24.12.2020 року за період з 18.12.2022 року - 18.12.2022 рік, а також НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC6 від 24.12.2020 року за період з 12.12.2022 року - 19.12.2022 рік встановлено, що з кредитних карток невідомими особами було викрадено кошти в сумі 17 959,87 грн., які належать АТ КБ «ПриватБанк», та викрадено власні грошові кошти позивача на загальну суму 3 969,75 грн. (а.с.9,11).

Нікопольським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за заявою позивача про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, відомості про кримінальне правопорушення 19.12.2022 року внесені в ЄРДР № 0001341 з правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України, та видано позивачу Витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0001341 від 19.12.2022 року (а.с.48-49).

Позивач вказує, що свої банківські картки не втрачала, ніколи стороннім особам не передавала, пін-коди та інші банківські дані нікому не розголошувала. Тобто, своїми діями не сприяла незаконному використанню інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції, не давала банку розпорядження на списання коштів, а саме - не отримувала смс-повідомлення з кодом та не вводила його, не передавала свою сім-карту третім особам, та, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила про це в банк і в правоохоронні органи. А тому, не зобов`язана відповідати за дії третіх осіб, які незаконно виконували операції з її банківськими рахунками.

Судом також встановлено, що 20.12.2022 року ОСОБА_1 зверталася з заявою до АТ КБ «ПриватБанк» з метою проведення розслідування та встановлення винних осіб, із-за халатності яких було здійснено списання грошових коштів з її банківських карток. Однак, відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» 27.12.2022 року було надано відповідь, що згідно Умов банківського договору саме клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних до моменту звернення клієнта в банк та блокування картки (а.с.29-36).

Крім того, 30.06.2023 року позивачем було направлено заяву до Національного банку України з проханням розібратись з даною ситуацією, оскільки дії банку АТ КБ «ПриватБанк» порушують вимоги чинного законодавства України (а.с.37-41). Згідно відповіді про розгляд від 18.07.2023 року позивачу було запропоновано звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав та інтересів (а.с.42-46).

На даний час, вищезазначені викрадені кошти рахуються за ОСОБА_1 як її заборгованість за отриманим кредитом та на них нараховуються відсотки.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк, в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу.

Стаття 1073 ЦК України передбачає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальний порядок виконання платіжних операцій (зокрема з використанням електронних платіжних засобів) в Україні визначається Законом України «Про платіжні послуги» та Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні послуги» платіжні установи, оператори поштового зв`язку, установи електронних грошей, філії іноземних платіжних установ, фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг, зобов`язані забезпечувати належний захист і збереження коштів, отриманих ними від користувачів або які надійшли (утримані) на користь користувачів, у тому числі через комерційних агентів (далі - кошти користувачів), відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до п.39 ч.1 ст.1 Закону, неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди.

Відповідно до ч.ч.1,4,5 ст.42 Закону надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Відповідно до ч.3,5 ст.68 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час ініціювання дистанційної платіжної операції. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Відповідно до ч.3 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Відповідно до ч.4 ст.87 цього Закону платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку.

Відповідно до пунктів 136,140,146,147 Положення № 164 користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Верховний Суд у Постанові Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), зазначив, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладені обставини, оскільки позивач ОСОБА_1 як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не вчиняла жодних дій з передавання банківської інформації по її карткам третім особам, не надавала розпорядження банку на списання коштів, а отже, не повинна нести відповідальності за такі операції та повертати викрадені третіми особами кредитні грошові кошти, а також, враховуючи те, що відповідач жодних доказів своєї невинуватості у спричиненні позивачеві збитків, а також заперечень не надав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп., сплачений останньою при подачі позову (а.с.7).

Керуючись ст.ст. 15,16,22,1066,1071,1073 ЦК України, Закону України «Про платіжні послуги», ст.ст.13, 76, 77, 78, 81,82, 89, 95, 263, 264, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1-Д) про захист прав споживачів та зобов`язання відновити кошти на рахунку, припинення нарахування відсотків та пені на кредитні кошти - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 26 467 грн. 70 коп. (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят сім гривень 70 копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева