20.03.2024 Єдиний унікальний № 368/1310/23 провадження № 2/371/170/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 368/1310/23

Провадження № 2/371/170/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Литвин С.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 березня 2021 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 травня 2023 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Дитина проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров?я, інших осіб на утриманні не має, а тому може сплачувати аліментина утримання сина в розмірі частини з узіх видів доходу.

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред?явлення позову до досягнення сином повноліття.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

31 жовтня 2023 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого в установленому порядку місця проживання.

08 грудня 2023 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано закінчення терміну зберігання відправлення.

12 грудня 2023 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено повторно за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

23 січня 2024 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано закінчення терміну зберігання відправлення.

31 січня 2024 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено повторно за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

09 лютого 2024 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу особисто.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

28 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково. Вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Зазначив, що він ніколи не ухилявся від обов?язку з утримання дитини, постійно у добровільному порядку надавав кошти, забезпечував його необхідними речами. На підтвердження таких обставин додав квитанції про перерахування коштів. Заперечуючи проти позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі частини заробітку, зазначив, що на цей час не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки має проблеми зі здоров?ям, потребує постійного лікування та витрат на придбання ліків. Також вказав, що він є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі і майже увесь свій дохід витрачає на закупку амуніції, їжі та одягу для подальшої участі у військових діях та службі у Збройних Силах України. Після усіх витрат, що він робить для військової служби, у нього не залишається достатньо грошових коштів для сплати аліментів в повному розмірі на дитину та на забезпечення для себе достатнього життєвого рівня. Вказав, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про його матеріальне становище та спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Фактичні обставини справи

Суд встановив такі фактичні обставини.

Сторони перебували у шлюбі з 17 березня 2021 року та є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 372/3730/22 шлюб між сторонами розірваний.

Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Солом?янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17 березня 2021 року, даними свідоцтва про народження: серії НОМЕР_2 , виданого 18 вересня 2021 року Солом?янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), даними рішення Миронівського районного суду Київської області від 03 квітня 2023 року у справі № 372/3730/22 (а.с. 31, 34, 32-33).

Суд встановив, що син сторін проживає з позивачем у будинку під номером АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджена даними довідки Піївського старостинського округу Ржищівської міської ради № 14-0702-04/113 від 07 вересня 2023 року (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою командира військової частини від 27 вересня 2023 року від № 108/2/315 (а.с. 57).

Відповідно до висновку медичного центру ТОВ «ТД «Омега Київ» від 04 листопада 2023 року, у відповідача виявлені МР-ознаки початкових дегенеративних змін шийного відділу хребта (а.с. 58).

Згідно з поданими відповідачем платіжними дорученнями, він здійснював перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 11 лютого 2024 року у розмірі 4000,00 грн з призначенням платежу: аліменти для дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 26 грудня 2023 року у розмірі 4000,00 грн з призначенням платежу: аліменти для дитини ОСОБА_4 за жовтень 2023; 09 грудня 2023 року у розмірі 4000 грн з призначенням платежу: аліменти для дитини ОСОБА_4 (а.с. 59, 60, 61).

Також відповідач надав квитанції про сплату коштів на картку одержувача № НОМЕР_4 03 лютого 2022 року у розмірі 5000,00 грн, 01 квітня 2022 року у розмірі 1000,00 грн, 07 квітня 2022 року у розмірі 3000,00 грн, 27 квітня 2022 року у розмірі 300,00 грн, 07 травня 2022 року у розмірі 5000,00 грн, 22 липня 2022 року у розмірі 1000,00 грн, 23 серпня 2022 року у розмірі 2000,00 грн, 12 грудня 2022 року у розмірі 5000,00 грн, 09 березня 2023 року у розмірі 1000,00 грн, 23 березня 2023 року у розмірі 440,00 гн, 03 травня 2023 року у розмірі 4000,00 грн, 12 червня 2023 року у розмірі 3000,00 грн, 05 липня 2023 року у розмірі 3800,00 грн, 07 жовтня 2023 року у розмірі 5000,00 грн (а.с. 62, 63, 64, 65).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнитиповністю.

Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Згоди щодо утримання дітей сторонами не досягнуто.

Відповідач не оспорював тієї обставини, що дитина проживає з позивачем.

Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами.

Суд вважає, що твердження відповідача про те, що сплата ним аліментів у розмірі частини заробітку становитиме для нього надмірний тягар, оскільки він має незадовільний стан здоров?я, у зв?язку з чим потребує додаткових витрат, а також у зв?язку з тим, що він несе витрати, пов?язані з проходженням військової служби, є недоведеними з огляду на наступне.

На підтвердження незадовільного стану здоров?я відповідач надав висновок медичного центру ТОВ «ТД «Омега Київ» від 04 листопада 2023 року про наявність у нього МР-ознак початкових дегенеративних змін шийного відділу хребта. Проте сам по собі такий висновок без заключення та рекомендацій лікаря, а також без відповідних документів, що підтверджують витрати, не є підтвердженням факту необхідності постійного лікування та витрачання відповідачем значної частини коштів на таке лікування.

Також, відповідач, стверджуючи, що він несе витрати на придбання амуніції, їжі та одягу для участі у військових діях та службі у Збройних Силах України, не надав доказів на підтвердження понесення таких витрат.

Крім того, суд враховує, що військовослужбовці відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на продовольче, речове та інші види забезпечення військовослужбовців.

Відтак, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що доказів на підтвердження обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають істотне значення та повинні братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів, відповідач не надав. Тому стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є можливим та не порушує інтереси сторін і дитини.

Суд зазначає, що сплата коштів відповідачем позивачу на утримання дитини в добровільному порядку має/може бути врахована при обчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів під час примусового виконання рішення суду зі сплати аліментів.

Висновки за результатами розгляду

На підставі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову в частині визначення розміру аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на правила ст. 80 Сімейного кодексу України, щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дітям необхідного матеріального утримання з урахуванням інтересів та потреб саме дітей, суд дійшов висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки позивач звернулася до суду з позовною заявою 18 вересня 2023 року, аліменти підлягають стягненню з вказаної дати.

Відповідно до положень пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття.

Аліменти стягувати з 18 вересня 2023 року.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 18 вересня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2024 року.

Суддя Л.О. Капшук