печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9852/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів, скасування рішень про державну реєстрацію, припинення іпотеки та заборони,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони вчиняти дії щодо відступлення прав за договором іпотеки; внесення змін та доповнень до договору іпотеки чи будь-якого іншого розпорядження правами Іпотекодержателя; вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а також вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (правочини).

Заява обґрунтовується тим, що 21.02.2024 року невідомі особи здійснили фізичну заміну замків у квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 89,60 кв.м., яка належить ОСОБА_1 починаючи з 14.06.2005 року, обмежують власника та представників власника у допуску до квартири, особистих цінних речей та документів, що знаходяться у цій квартирі повідомляючи що квартира починаючи з 28.11.2023 року належить новому власнику, яким являється ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 , який нібито купив цю квартиру. ОСОБА_1 запевняє суд, жодного відчуження даної квартири не погоджував та не здійснював, оскільки тривалий час перебував за кордоном. Того ж дня, представник ОСОБА_1 звернувся до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києва із заявою про кримінальне правопорушення за ознаками ч.5 ст. 190 КК України за результатом розгляду якої було зареєстровано кримінальне провадження №0000324 від 21.02.2024 року.

22.02.2024 року, тобто на наступний день представником ОСОБА_1 адвокатом Крижовим Д. В. отримано Інформаційну довідку з ДРРПННМ за № 366945189 з якої вбачається, що 28.11.2023 року новим власником квартири став ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 7730, виданий 28.11.2023, видавник: Лігун А.І. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Ознайомившись із змістом цього Договору купівлі-продажу вбачається що Продавцем квартири, яка належить ОСОБА_1 є громадянка України ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка нібито була Іпотекодержателем цієї квартири за Договором іпотеки, серія та номер: 133, виданий 29.01.2020, видавник: Приватний нотаріус Войтовський В.С.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд дослідивши обставини справи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, враховуючи при цьому, що вказані заходи носять тимчасовий характер, обмежують права лише в частині, забезпечуючи позивачу право на ефективний захист.

29.08.2005 року ОСОБА_1, громадянин Держави Ізраіль, як Покупець та ОСОБА_7 , як Продавець РНОКПП: НОМЕР_3 - придбав квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 58,20 кв.м. на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2005 року, посвідчено ПНКМНО Шнирьовою Галиною Миколаївною , зареєстровано у реєстрі за №1965.

Відповідно до п.4 цього Договору квартира була придбана за ціною 909 000 грн., а грошові кошти були повністю сплачені Продавцю.

25.07.2017 року КП КМР «Київське міське БТІ» надано Інформаційну довідку КВ-2017 №28495 на запит ПНКМНО Загоруйко А.Ю , де підтверджено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПНКМНО Шнирьовою І.М. від 29.08.2005 року №1965.

Також, 14.06.2005 року ОСОБА_1, як Покупець та ОСОБА_10 , як Продавець РНОКПП: НОМЕР_4 - придбав квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 89,60 кв.м. на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2005 року, посвідчено ПНКМНО Шнирьовою Галиною Миколаївною , зареєстровано у реєстрі за №1612.

Відповідно до п.4 цього Договору квартира була придбана за ціною 1 338 250 грн., а грошові кошти були повністю сплачені Продавцю.

25.07.2017 року КП КМР «Київське міське БТІ» надано Інформаційну довідку КВ-2017 №28496 на запит ПНКМНО Загоруйко А.Ю , де підтверджено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПНКМНО Шнирьовою І.М. від 14.06.2005 року №1612.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Суд враховуючи доводи заявника про те, що він жодного відчуження квартири не погоджував та не здійснював, оскільки тривалий час перебував за кордоном, та виходячи із долучених до матеріалів доказів укладення договорів позики, іпотеки, приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову до його пред`явлення та достатність правових підстав для її задоволення, адже існує ризик перереєстрації права власності на спірне нерухоме майно на іншу особу.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів, скасування рішень про державну реєстрацію, припинення іпотеки та заборони - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , як Іпотекодержателю за Договором іпотеки від 13.01.2021 року, посвідченого ПНКМНО Войтовським В.С., зареєстрованого у реєстрі за №59 та за Договором від 12.01.2022 року про внесення змін та доповнень, посвідченого ПНКМНО Войтовським В.С., зареєстрованого у реєстрі за №60 до Договору іпотеки та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відступлення прав за договором іпотеки; внесення змін та доповнень до договору іпотеки чи будь-якого іншого розпорядження правами Іпотекодержателя; вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартира, загальна площа 58.2 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ: 000, що належить ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_6 );

Заборонити усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (правочини) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відступлення прав за договором іпотеки, внесення до договору іпотеки змін та доповнень, відчуження, передачі у володіння, користування, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, змін площі, частки, власника, тощо) відносно квартира, загальна площа 58.2 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ: 000., що належить ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С. В. Вовк