ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лисенко Станіслав Юрійович, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року про забезпечення позову у справі № 201/12900/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 26 від 23.01.2012 року на баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» передано будівлю комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літера А-7, навіси літера АI, АII, ганки літера а, а2, а3, в`їзд літера а1 за адресою: АДРЕСА_1 (будівля на балансі позивача). Про наведений факт зроблено запис в облікову книгу № 67-ЮН за реєстровим № 3155-164.

Згідно інформаційної довідки № 342883326 від 15.08.2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у будівлі на балансі позивача. Розмір частки відповідачки ОСОБА_1 у приватній власності складає ; розмір частки відповідачки ОСОБА_2 у приватній власності складає .

Опис приміщення: у будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7, в прибудові літ.А(6) 1, нежитлові приміщення на І-му поверсі поз1, 2а, 3-10, 10а, 11, 12а, 13а, 14а, 15-30, 30а, ІІ, VІІ; на ІІ-му поверсі поз.31-71, І, V, VІ, літ.а3, а4-ганки, загальною площею 1483,6 кв.м., основна площа 985,9 кв.м.

Однак відповідачами було здійснено самочинне будівництво приміщення 30а у будівлі, яка знаходиться на балансі позивача, та проведено незаконну реєстрацію права власності на це приміщення, при цьому відповідачі не звернулись до позивача як балансоутримувача будівлі з проханням надати дозвіл на підключення приміщення 30а до електричних мереж будівлі. Також відповідачами не надавались технічні умови та розробка проекту щодо приєднання до існуючих електричних мереж будівлі. Здійснене відповідачами самочинне будівництво приміщення 30а за відсутності відповідних дозволів та погоджень з позивачем перешкоджає позивачеві реалізувати права управителя та належно виконувати свої обов`язки як управителя.

Також позивач зазначає, що приміщення 30а - прибудова, що розташована на рівні першого поверху, проте не безпосередньо на земельній ділянці, а на опорних конструкціях, тому така прибудова все ж займає певну частину земельної ділянки біля будівлі, що знаходиться на балансі позивача. Позивач зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт відповідачами отриманий у 2013 році неправомірно, а прибудова приміщення 30а є самочинним будівництвом, яке зведено з порушенням порядку отримання дозвільної документації на такий об`єкт, враховуючи, що відомості про реєстрацію дозвільної документації чи документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, як то, декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат, по об`єкту, розташованому у АДРЕСА_1 відсутні.

Разом з цим позивач зазначає, що у відповідності до вимог ст. 4 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.4.1.11 Глави 4.1 Розділу ІV Кодексу систем розподілу відповідачами не дотримана процедура приєднання приміщення 30а до електричних мереж, окрім того, технічні вимоги такого підключення не погоджені Оператором системи розподілу, як і не укладено з позивачем договору про нестандартне приєднання, не складено технічних умов для такого підключення, що порушує права позивача, як балансоутримувача будівлі за спірною адресою.

Позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вчинити дії щодо отримання проекту договору про нестандартне приєднання та технічних умов, шляхом звернення до відповідного оператора системи розподілу, до електричних мереж системи розподілу, якою приєднані електроустановки будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями, автопаркінгом літ. А-7, навіси літ. АІ, АІІ, ганки літ. а, а2, а3, в`їзд літ. А1, за адресою: АДРЕСА_2 ;

зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вчинити дії щодо звернення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» із заявою про надання дозволу на приєднання приміщення 30а, що знаходиться на І-му поверсі будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7, навіси літ.АІ, АІІ, ганки літ.а, а2, а3, в`їзд літ.а1 за адресою: АДРЕСА_1 , до електричних мереж будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ.А-7, навіси літ.АІ, АІІ, ганки літ.а, а2, а3, в`їзд літ.а1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

судові витрати покласти на відповідачів.

У грудні 2023 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову та просив вжити заходів забезпечення позову у цій справі шляхом заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та іншим особам, підприємствам, вчиняти будь-які дії з надання та/або постачання, розподілу, передачі, електроживлення електричних мереж нежитлового приміщення 30а, прибудованого до І-го поверху будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ.А-7 за адресою: АДРЕСА_1 ., обґрунтовуючи це тим, що приміщення 30а використовується відповідачми для розміщення продуктового магазину, в якому наявне потужне холодильне та інше обладнання. Враховуючи предмет позову, позивач вважає, що несанкціоноване електроживлення належного відповідачам спірного приміщення може привести до аварійної ситуації у загальнобудинкових мережах, а також несе загрозу пошкодження чи знищення майна, що знаходиться в будівлі.

Позивач вважає заявлений спосіб забезпечення позову співмірним із заявленими позовними вимогами, звертаючись із такою заявою до суду з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача, як особи, що утримує будинок та мережі в ньому.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» про забезпечення позову задоволено.

До вирішення справи по суті вжито заходи забезпечення позову у справі шляхом заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та іншим особам, підприємствам, вчиняти будь-які дії з наданням та/або постачанням, розподілу, передачі, електроживлення електричних мереж нежитлового приміщення 30 а, прибудованого до I-ого поверху будівлі комерційного призначення з торгівельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7 за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Не погодившись із ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року, заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лисенко Станіслав Юрійович, 28 грудня 2023 року подала до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, відмовивши у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, обґрунтовуючи це тим, що позивач ввів суд в оману та безпідставно посилався на самочинне будівництво та проведення незаконної реєстрації права власності на нежитлове приміщення 30а за відповідачами. Також позивач штучно подав заяву про забезпечення позову, не зазначаючи про те, що між сторонами укладались відповідні договори на обслуговування, у відповідності до яких сплачувались грошові кошти, зокрема, але не виключно, за рахунки з електропостачання. Обсяг доказів, наданих до заяви про забезпечення позову, не підтверджує ті обставини, які зазначені позивачем у заяві, а, відтак, і міг бути достатнім для прийняття такого судового рішення.

Відповідачка зазначає, що позивачем було ініційовано вже низку судових справ проти відповідачів, що свідчить про недобросовісність дій позивача та викликає сумніви у таких діях, а також зі зловживанням процесуальними правами, оскільки між сторонами існує спір щодо тарифів за електроенергію, враховуючи укладені раніше договори між сторонами з обслуговування будинку та прибудинкової території, про які позивач не вказав ані у позові, ані в заяві про забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2023 року визначено склад колегії суддів: Максюта Ж.І., Городнича В.С., Петешенкова М.Ю.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року витребувано цивільну справу №201/12900/23 у Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Розпорядженням заступника керівника апарату суду №408 від 17 січня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 201/12900/23 у зв`язку із закінченням терміну відрядження 16 січня 2024 року судді Максюти Ж.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2024 року визначено інший склад колегії суддів: Канурна О.Д., Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2024 року виділені матеріали оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року повторно витребувані у суду першої інстанції, які надійшли до Дніпровського апеляційного суду 08 лютого 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження надсилалась сторонам поштою 14 лютого 2024 року та до електронних кабінетів представників сторін (а.с.72).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року призначено розгляд справи по суті на 20 березня 2024 року о 15.00 год.

Копію ухвали про призначення справи до розгляду та повідомлення про виклик учасників справи сторонам направлено поштою 27лютого 2024 року, до електронних кабінетів, які є доставленими 28 лютого 2024 року та виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_1 на її телефонний номер СМС-повідомленням (а.с.74-76).

Позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, та відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавав.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 20 березня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 77).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 20 березня 2024 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до статті 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою Укрпошти (а.с. 78).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , - адвоката Лисенко С.Ю., пояснення представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» адвоката Кок С.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лисенко Станіслав Юрійович, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції послався на те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливість виконання рішення суду, оскільки предметом спору є зобов`язання вчинити певні дії, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову порушить право заявника на судовий захист.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір про обслуговування будинку та прибудинкової території, де в Додатку № 2 до договору № 05/1-2В/15 від 01 січня 2015 року передбачено постачання електроенергії і маються підписи представника виконавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» та споживача ОСОБА_1 (а.с. 39 - 50).

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лисенко Станіслав Юрійович, задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст судового рішення складений 21 березня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна