ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8900/20

Головуючий у першій інстанції Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/78/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області,

треті особи: старший слідчий слідчого відділення Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Пишенко Володимир Олександрович, Державна Казначейська служба України, Чернігівська обласна прокуратура,

особи, які подали апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 адвокат Яковлев Андрій Леонідович, Державна Казначейська служба України,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 травня 2023 року; час і дата складання повного його тексту: 19.05.2023, місце ухвалення м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 р. ОСОБА_1 направив до суду позов до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі за текстом - ГУНП в Чернігівській області), в якому просив стягти з Державного бюджету України на його користь у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунка 500000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються таким.

Вироком Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі за скоєння злочинів, передбачених пп. «б», «г», «е», «і» ст. 93 КК України. Ухвалою Верховного Суду України від 09.10.2001 цей вирок залишено без змін.

Під час розгляду Деснянським районним судом м. Чернігова в 2017-2019 рр. справи № 750/7906/16-к за заявою ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами Чернігівський інтернет-портал Gorod.cn.ua 20.06.2017 опублікував журналістське розслідування під назвою «Дело № 75/1349, или Кто стоит за наполнением тюрем зеками. Журналисткое расследование». У ньому висвітлюється велика кількість порушень, суттєвих недоліків і неприпустимо низька якість досудового слідства і судового розгляду у вказаній кримінальній справі відносно ОСОБА_1 . Серед іншого, в журналістському розслідуванні фігурують показання колишнього експерта ОСОБА_2 , за підписом якого в тій кримінальній справі маються висновки судово-медичної експертизи, і який журналісту повідомив, що він цих висновків не складав. Фальсифікація експертних висновків, покладених в основу вироку, тягне за собою обов`язкове скасування вироку. У зв`язку з цим, для реалізації відповідних прав ОСОБА_1 , його захисником адвокатом Яковлевим А.Л. 27.07.2017 та 27.06.2018 подано заяви щодо фактів службового підроблення працівниками Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи (далі за текстом Чернігівське обласне бюро СМЕ) висновків експерта №№ 1340, 1341, складених за наслідками досліджень трупів потерпілих у згаданому кримінальному провадженні ОСОБА_3 й ОСОБА_4 відповідно, і втрати службовими особами вказаного Бюро висновку експерта № 1340. За цими заявами слідчим слідчого відділення Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Пишенком В.О. до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) 27.07.2017 внесено відомості за №№ 00000176 та 00000189. Ці кримінальні справи перебувають в провадженні вказаного слідчого. Останній, а також процесуальний керівник прокурор Чернігівської місцевої прокуратури Софієнко В.В., відмовляють у проведенні швидкого, всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування у цих справах, порушуючи всі розумні строки. Понад 3 роки слідчий, порушуючи право ОСОБА_1 на рівність сторін в кримінальному провадженні, не вважає його стороною кримінального провадження. Жодна з п`яти ухвал Деснянського районного суду м. Чернігова, винесена в інтересах ОСОБА_1 за наслідками розгляду його скарг на бездіяльність слідчого, не виконана, чим порушено права останнього і унеможливлено відновлення справедливості. Слідчий не провів жодної слідчої дії за клопотанням позивача, не надавав суду матеріали кримінального провадження для розгляду його скарг і не з`являвся у судові засідання, не допитав позивача як потерпілого і не надав йому жодної відповіді. Отож ОСОБА_1 три роки перебуває в стані постійних моральних страждань внаслідок невизначеності, недієвості правових способів захисту прав, які він вважає порушеними, переживань за своє майбутнє, за майбутнє своїх рідних. ОСОБА_1 не може відновити свої права, репутацію, оскільки наведені обставини відповідно до кримінально-процесуального законодавства не є підставою для перегляду вироку відносно нього за нововиявленими або виключними обставинами, так як зловживання відповідними службовими особами мають бути предметом розгляду в окремому кримінальному провадженні. ОСОБА_1 зазначає, що іншого механізму перегляду справ та поновлення його прав не існує. Тож нескладне кримінальне провадження внаслідок бездіяльності слідчого не розслідується понад 3 роки, хоча стороною захисту здобуто всі докази, які беззаперечно свідчать про помилковість (незаконність) висновків експертів №№ 1340, 1341, складених за наслідками дослідження трупів потерпілих у згаданому кримінальному провадженні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 10000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з такого. Органом досудового розслідування - ГУНП в Чернігівській області захист прав позивача, починаючи з 27.07.2017, належним чином не відбувся, адже в межах розумного строку не вчинено жодних ефективних дій з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження № 00000176, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності. Протиправність дій органів досудового розслідування встановлена ухвалами слідчих суддів; сам факт необхідності неодноразового оскарження таких дій, доказування своєї правоти і надмірна тривалість кримінального провадження свідчать про спричинення ОСОБА_1 моральних і душевних страждань та про наявність причинно-наслідкового зв`язку між цими протиправними діями органів державної влади та заподіяною шкодою. Суд врахував обставини справи: характер правопорушення й надмірну тривалість досудового розслідування, глибину душевних страждань позивача, час, витрачений ним на захист своїх прав, значення для останнього обставин, що розслідуються у кримінальному провадженні, а також вимоги розумності й справедливості.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Яковлев А.Л. просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи скарги зводяться до такого:

- відповідач спричиняє несправедливість досудового розслідування вищезгаданого кримінального провадження і тим самим - неможливість перегляду постановленого відносно позивача вироку. У разі швидкого, всебічного, повного і неупередженого розслідування цього провадження, з огляду на беззаперечність здобутих стороною захисту доказів фальсифікації матеріалів експертиз, які покладені в основу вироку, справедливість відносно позивача була б відновлена, вирок щодо нього був би скасований і він був би звільнений з місць позбавлення волі, міг би вести звичайне сімейне життя, працевлаштуватись та отримувати заробітну плату, допомагати батькам-пенсіонерам, які при скрутному становищі змушені утримувати позивача;

- ситуація ОСОБА_1 не є такою, коли він, перебуваючи на волі, має певні незручності у зв`язку з надмірною тривалістю кримінального провадження щодо його інтересів;

- суд І інстанції не обґрунтував співмірності призначеної до стягнення на користь позивача суми відшкодування моральної шкоди засадам розумності та справедливості, обмежившись лише встановленням факту її заподіяння. Вказана сума є значно меншою, ніж реальний розмір моральної шкоди, завданої позивачеві відповідачем з огляду на конкретні обставини справи.

Державна Казначейська служба України в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення місцевого суду й ухвалити рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову. Доводи цієї скарги зводяться до того, що звернення до суду щодо дій органів досудового розслідування не є самостійною, достатньою, належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди. Так:

- підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є неправомірні дії цього органу чи його посадових чи службових осіб, які повинні бути встановлені у передбаченому законом порядку, тобто відповідним рішенням, ухвалою, постановою, вироком суду, що має значення для справи про відшкодування шкоди. Натомість дії Казначейства відносно позивача незаконними не визнано; судове рішення про визнання незаконними дій правоохоронних органів відносно позивача відсутнє. Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених у позовній заяві посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. Саме по собі неодноразове скасування судом прийнятих у порядку КПК України процесуальних рішень не свідчить про безумовну неправомірність дій ГУНП в Чернігівській області про і завдання такими діями шкоди позивачу, оскільки таке повинно підтверджуватись обвинувальним вироком чи іншим рішенням суду, в якому встановлено факт незаконності відповідних процесуальних дій. Тобто ОСОБА_1 не має права на відшкодування шкоди, про яку йдеться у позовній заяві, оскільки вина відповідача не встановлена належним чином та не доведено незаконність його дій;

- протягом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 правоохоронними органами вчинялися процесуальні дії, за результатами яких ухвалені процесуальні рішення, а тому доводи позивача щодо тривалої бездіяльності слідчих є безпідставними. Тривале розслідування кримінальних проваджень не свідчить про протиправність дій службових осіб правоохоронних органів та завдання позивачеві моральної шкоди;

- звернення ОСОБА_1 до суду щодо дій органів досудового розслідування не є підставою для відшкодування йому моральної шкоди, оскільки оскарження процесуальних рішень слідчого є механізмом реалізації права ОСОБА_1 на судовий контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування та додержання прав особи в кримінальному провадженні;

- суду І інстанції не надано документів, що саме тривалий розгляд кримінального провадження спричинив душевні страждання позивачу;

- останнім не надано доказів, що підтверджують заподіяння йому втрат немайнового характеру, з яких суд при обрахуванні розміру їх компенсації міг би встановити характер та обсяг моральних страждань, що були спричинені, на думку позивача, бездіяльністю ГУНП в Чернігівській області, та не доведено існування причинно наслідкового зв`язку з предметом позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції), його представник адвокат Яковлев А.Л. підтримали подану останнім апеляційну скаргу і просили відхилити апеляційну скаргу Державної Казначейської служби України, представник Державної Казначейської служби України - юрист Мулач Я.В. підтримала апеляційну скаргу цієї Служби, а представник Чернігівської обласної прокуратури прокурор відділу Косова О.А., представник Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - юрисконсульт Телень О.Ю. підтримали апеляційну скаргу Державної Казначейської служби України і просили відхилити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Яковлева А.Л., третя особа ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу Державної Казначейської служби України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Вироком Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 у справі № 1-22/2001 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 93 пп. «б», «г», «е», «і» КК України, з призначенням покарання у виді довічного позбавлення волі. У цьому вироку як на доказ вини ОСОБА_1 маються посилання на висновки судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_3 № 1340 від 23.11.-20.12.2000 та ОСОБА_4 № 1341 від 23.11-21.12.2000 (копія вироку на арк. 8-52, т. 3).

Ухвалою Верховного Суду України від 09.10.2001 згаданий вирок залишено без змін (її копія на арк. 53-57, т. 3).

03.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами. У цій заяві (зі змінами й доповненнями) останній послався, серед іншого, на консультативний висновок спеціаліста ОСОБА_6 , яким спростовуються, на його думку, висновки судово-медичних експертиз у кримінальній справі щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, судові експертизи: імунологічна, біологічна, цитологічна, медична, містять ймовірний висновок, а тому ці експертизи не мають доказового значення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.11.2018 вищевказану заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення (копія ухвали - арк. 58-63, т. 3).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07.02.2019 та постановою Верховного Суду від 05.12.2019 зазначену ухвалу залишено без змін (копії цих ухвали та постанови на арк. 84-87, т. 1, 64-68, т. 3). В ухвалі апеляційного суду в аспекті спору у цій справі вказано таке:

- посилання ОСОБА_1 на висновки спеціалістів медиків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які, на відміну від висновків експертів у кримінальній справі, по-іншому тлумачать механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілих, не були предметом дослідження в рамках судового розгляду кримінальної справи, та не можуть бути досліджені в ході перегляду справи за нововиявленими обставинами;

- у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України штучне створення або підроблення доказів, неправильність пояснень експерта, на що посилається ОСОБА_1 , повинні бути підтверджені вироком чи матеріалами розслідування, оскільки таке відповідно до кримінального закону є злочином. Ані суду І інстанції, ані апеляційному суду доказів на підтвердження цих обставин ОСОБА_1 та його захисником не надано.

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 11.03.2021 у справі «Дембо та інші проти України» визнано, в тому числі і відносно ОСОБА_1 , порушення ст. 3 Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод, 1950 р., стосовно призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі без перспективи звільнення (копія рішення на арк. 176-180, т. 1).

12.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд відносно нього вироку Чернігівського обласного суду від 01.06.2001, ухвали Верховного Суду від 09.10.2001, ухвал Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2019 і Чернігівського апеляційного суду від 17.09.2019 за виключними обставинами. У заяві останній просить переглянути та скасувати ці судові рішення відносно нього у зв`язку з ухваленням щодо нього вищевказаного рішення ЄСПЛ, змінити призначене йому покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти років. В задоволенні цієї заяви ОСОБА_1 відмовлено. Верховний Суд вказав, що щодо ОСОБА_1 таке повне відновлення попереднього юридичного стану, зокрема шляхом перегляду судових рішень та заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти років, не є можливим, оскільки ЄСПЛ констатував порушення Конвенції лише щодо довічного ув`язнення без перспективи звільнення та не зробив висновку про порушення конвенційних прав заявника під час розгляду в судах справи щодо нього. Констатоване порушення Конвенції щодо заявника може бути усунуте лише шляхом вжиття заходів загального характеру з боку держави (внесення змін у відповідне законодавство) (копія ухвали на арк. 181-182, т. 1).

27.07.2017 ОСОБА_11 подано до Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області заяву про вчинення кримінального правопорушення - підробку посадовими особами Чернігівського обласного бюро СМЕ висновку № 1340, складеного за наслідками дослідження трупа ОСОБА_3 , та № 1341 щодо дослідження трупа ОСОБА_4 . Відомості про це правопорушення (за ст. 366 ч. 1 КК України, 2001 р.) внесені до ЄРДР за № 00000176 від 27.07.2017, що підтверджено копіями відповідних витягів з цих Реєстру й кримінальної справи (арк. 8, 9 т. 1).

Згідно з довідкою тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області № 6622-1/124/48/5/2021 від 14.07.2021 і прокурора Чернігівської окружної прокуратури від 07.12.2023, у кримінальному провадженні № 00000176 від 27.07.2017:

- 21.07.2017 отримано повідомлення ТОВ «СІЕМДЖИ ВЕБ ПРОДЖЕКТС» про проведення журналістами сайту «Gorod.cn.ua» в період з 21.04.2017 по 20.06.2017 журналістського розслідування фактів фальсифікації матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 93 пп. «б», «г», «е», «і» КК України;

- захисником ОСОБА_11 , 07.07.2017 до Чернігівського обласного бюро СМЕ надіслано запит задля отримання інформації про особу, яка проводила розтин, а потім - дослідження трупів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , і копій другого примірника цих висновків, що зберігаються в архіві Бюро. ОСОБА_11 отримано відповідь 13.07.2017;

- адвокатом Веремій Т.М. 02.06.2017 до Чернігівського обласного бюро СМЕ надіслано запит задля отримання інформації про інші експертизи, які проводилися в рамках кримінального провадження за фактом виявлення 22.11.2000 трупів двох чоловіків в парку культури та відпочинку ім. Коцюбинського м. Чернігова, ОСОБА_12 відповідь отримана 07.06.2017.

- допитаний як свідок ОСОБА_11 , який показав, що в матеріалах справи наявні висновки експерта № 1340 щодо дослідження трупа ОСОБА_3 та № 1341 щодо дослідження трупа ОСОБА_4 . Ці експертизи нібито проводив експерт ОСОБА_2 ;

- допитано як свідка ОСОБА_13 ОСОБА_14 , яка показала, що в квітні 2017 р. до неї як редактора сайту Gorod.cn.ua, звернулись адвокати ОСОБА_12 і ОСОБА_15 з приводу засуджених вироком Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 до довічного ув`язнення ОСОБА_16 та ОСОБА_1 . У ході журналістського розслідування вона встановила факт, який, на її думку, може свідчити про те, що матеріали справи № 75/1349 містять неправдиву інформацію, а саме: експертизи трупів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконував експерт ОСОБА_2 , а виконувала експерт ОСОБА_17 . З її слів наявні два різні документи експертизи трупів цих осіб: один - в Чернігівському обласному бюро СМЕ за підписом Щепаняк, і зовсім інший - в матеріалах кримінальної справи за підписом Ювчика;

- 08.08.2017 ОСОБА_11 додатково допитано як свідка. Під час допиту він зазначив, що відповідно до виявлених журналістами фактів, проведені в Чернігівському обласному бюро СМЕ експертизи не є дійсними, в зв`язку з чим було написано заяву про вчинення кримінального правопорушення з метою відповідної перевірки;

- слідчим СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області Пишенком В.О. 06.11.2018 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання представника ОСОБА_11 у цьому кримінальному провадженні;

- 14.09.2017 слідчий СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області Пишенко В.О. склав клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю вилучення оригіналів. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.09.2017 вищевказане клопотання задоволено. 20.09.2017 складено протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис речей і документів, які вилучено на підставі цієї ухвали, а також долучено до справи копії експертиз трупа;

- до матеріалів кримінального провадження долучено консультативні висновки спеціаліста від 22.06.2017 та від 05.09.2017;

- надано доручення до ВКП ГУНП в Чернігівській області на проведення допиту посадових осіб Чернігівського обласного бюро СМЕ з приводу обставин зникнення других примірників експертизи;

- досудове розслідування кримінального провадження триває (копія довідки № 6622-1/124/48/5/2021 арк. 185-186, т. 1, довідка від 07.12.2023 арк. 69-71, т. 3).

Також у кримінальному провадженні № 00000176 від 27.07.2017:

- ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.11.2018 скасовано постанову слідчого ОСОБА_5 від 06.11.2018 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 (арк. 10-11, т. 1);

- ухвалою цього ж суду від 08.01.2020 зобов`язано слідчого ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.10.2019 про призначення судово-медичної експертизи, однак на момент звернення до суду з позовом воно слідчим не розглянуте (арк. 12-13, т. 1);

- ухвалою того ж суду від 04.03.2020 скасовано постанову вказаного слідчого від 28.01.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 та зобов`язано повідомити останнього про результати розгляду його клопотань від 22.10.2019 в порядку та строки, передбачені КПК України. З цієї ухвали вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у його клопотанні з тієї підстави, що слідчому потрібно виконати ряд інших процесуальних дій та встановити сам факт підроблення висновку експерта (арк. 16-17, т. 1);

- ухвалами вказаного суду від 11.01.2020, 28.01.2020 і 21.08.2020 зобов`язано слідчого ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.10.2019, 16.03.2020 та 27.05.2020 про залучення його як потерпілого та про допит експерта Чернігівського обласного бюро СМЕ Ювчика В.М., видати ОСОБА_1 постанову про закриття цього кримінального провадження (арк. 14-15, 18-19, 126-127, т. 1);

- ухвалою вищевказаного суду від 03.12.2020 зобов`язано прокурора у вищевказаному кримінальному провадженні розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.11.2020 щодо вжиття ефективних засобів для забезпечення справедливого відносно нього розслідування цього провадження (арк. 92-93, т. 1). Ухвалою цього ж суду від 04.12.2020 скасовано постанову заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури від 16.10.2020 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та зобов`язано прокурора, який є процесуальним керівником у ньому, вжити процесуальних заходів, спрямованих на закінчення досудового розслідування протягом розумного строку (арк. 94-95, т. 1).

26.06.2018 ОСОБА_11 подано до Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області заяву про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у неналежному виконанні службовими особами Чернігівського обласного бюро СМЕ своїх обов`язків - втраті висновку СМЕ № 1340. Відомості про це правопорушення (за ст. 367 ч. 1 КК України, 2001 р.) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 27.06.2018 (арк. 9, т. 1).

Згідно з довідкою тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області № 6622-2/124/48/5/2021 від 14.07.2021 по кримінальному провадженню № 0000189 від 27.06.2018, під час проведення тимчасового доступу до документів встановлено, що в комунальному закладі «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» відсутній висновок експерта № 1340 стосовно дослідження трупа ОСОБА_3 (розпочате 23.11.2000 і закінчене 20.12.2000). Разом з тим другий примірник його оригінала міститься в кримінальній справі і він був безпосередньо досліджений під час судового розгляду і врахований при оголошенні вироку. Враховуючи те, що було виготовлено два оригінали примірника цього висновку, один з яких - перший примірник, був долучений до кримінальної справи й досліджений в суді, а відсутність іншого не призвела до будь якої шкоди, оскільки, то відсутній склад злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України (арк. 183-184, т. 1).

Постановою слідчого СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області від 18.09.2020 кримінальне провадження № 0000189 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності у діянні складу злочину (її копія на арк. 74-75 т. 3).

У кримінальному провадженні № 0000189 від 27.06.2018 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.12.2020 зобов`язано прокурора, який є процесуальним керівником в цьому провадженні, надати ОСОБА_1 постанову про його закриття (арк. 92-93, т. 1).

Отже досудове розслідування кримінального провадження № 0000189 тривало понад два роки (з 27.06.2018 по 18.09.2020), а досудове розслідування кримінального провадження № 00000176 триває більше п`яти років (з 27.07.2017 по цей час).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить такого.

Позовна сторона має на меті довести фальсифікацію висновків судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_3 № 1340 від 23.11.-20.12.2000 та ОСОБА_4 № 1341 від 23.11-21.12.2000, на підставі яких (серед інших доказів) ОСОБА_1 засуджено вироком Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 у справі № 1-22/2001. Доведення такого в силу п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України спричинить перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами.

Іншого способу, ніж у рамках провадження у кримінальних справах №№ 00000176 і 0000189, довести вищевказане неможливо. Саме тому позовною стороною ініційовано порушення цих кримінальних справ. У зв`язку з їх порушенням позивач справедливо очікував на їх законне розслідування протягом встановленого законом (розумного) строку.

Строки досудового розслідування кримінального провадження передбачено ст. 219 КПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою в аспекті спору між сторонами зазначено, що:

- строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1);

- строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР становить:

дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину (п. 1 ч. 2),

вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (п. 2 ч. 2);

- з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:

протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу (п. 1 ч. 3),

протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім (п. 2 ч. 3),

протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 298-4 цього Кодексу (п. 3 ч. 3),

протягом двох місяців - з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3);

- строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 гл. 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті (п. 1 ч. 4),

шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину (п. 2 ч. 4),

дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину (п. 3 ч. 4).

З наведеного випливає, що строки досудового розслідування кримінальних проваджень №№ 00000176 і 0000189 набагато перевищено у порівнянні з встановленими законом строками. Жодної поважної причини їх перевищення у ході розгляду справи не встановлено.

Відповідно до ч. ч. 2, 7 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках і у порядку, передбачених законом. Таким є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Він містить і порядок, і вичерпний перелік випадків, у яких у потерпілого виникає право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Наведеним переліком не охоплюється незаконна бездіяльність вказаних органів.

Частина 6 ст. 1176 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої, ніж передбачені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Отож в силу ч. 1 ст. 1167 цього ж Кодексу відповідальність за завдану ОСОБА_1 моральну шкоду має нести ГУНП в Чернігівській області.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачено ст. 1167 вказаного Кодексу. Згідно з нею: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1); моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт (ч. 2 п. 2); в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 п. 3).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (п. 2 ч. 2).

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що бездіяльністю ГУНП в Чернігівській області - перевищенням розумних строків досудового розслідування кримінальних проваджень №№ 00000176 і 0000189, йому завдано втрат немайнового характеру у виді моральних страждань внаслідок невизначеності, недієвості правових способів захисту прав, які він вважає порушеними, переживань за своє майбутнє, за майбутнє своїх рідних. Виходячи з встановлених і описаних вище характеру й способу завдання позивачу моральної шкоди, а також тривалості її перетерплювання, апеляційний суд доходить висновків про стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 200000 грн 00 коп. Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди визначається з урахуванням і того, що до її спричинення причетні не тільки посадові особи ГУНП в Чернігівській області, причому про це конкретно й слушно зазначено у позовній заяві.

Місцевим судом невірно визначено спосіб захисту прав ОСОБА_1 і некоректно визначено розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню. Отож оскаржуване рішення підлягає зміні приведенням його у відповідність до вищевикладеного.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позову з ГУНП в Чернігівській області на користь держави належить стягти судовий збір пропорційно задоволеним вимогам і за ставками судового збору, що встановлені підп. 1 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у сумі 5000 грн 00 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог і вимог апеляційної скарги, за ставками судового збору, що встановлені підп. 1, 6 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в

Апеляційні скарги Державної Казначейської служби України і представника ОСОБА_1 адвоката Яковлева Андрія Леонідовича задовольнити частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 травня 2023 року змінити.

Стягти з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 200000 (двісті тисяч) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягти з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь держави судовий збір в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: