Справа № 562/4001/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"19" березня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на належне ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що з дозволу сільської ради у 2000 році вона поселилася в будинку по АДРЕСА_1 своєї далекої родички ОСОБА_2 , яка проживала сама та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останньої спадщину ніхто не прийняв та не визнав відумерлою. У період проживання в будинку вона влаштувала новий дах за власні кошти, розробила проект по газопостачанню та провела за власний рахунок систему подачі газу, сплачує податок на землю, тобто, відкрито, добросовісно і безперервно володіє чужим майном понад 22 років.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав.

Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо їх задоволення, просять розглянути справу без їх участі.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що відповідно до погосподарської книги №5 домоволодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та до дня своєї смерті проживала одна.

За повідомленням Здолбунівської державної нотаріальної контори Рівненської області спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 21 лютого 2024 року.

Згідно довідки Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області від 07 серпня 2003 року позивач ОСОБА_1 з 13 грудня 2008 року зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За роз`ясненнями, викладеними в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Позивач володіє майном відкрито, розробила проект по газопостачанню та провела за власний рахунок систему подачі газу, сплачує податок на землю, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, про що свідчать досліджені матеріали справи.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.15, 16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Ураховуючи, що позивач добросовісно заволоділа нерухомим майном і понад двадцять років продовжує відкрито, безперервно користуватися домоволодінням по АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: