06.03.2024
Справа №642/777/23
2/642/48/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2024 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Проценко Л.Г.,
за участю секретаря Карташова М.С.,
представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
В подальшому позов уточнено, додатково просили: визнати за ОСОБА_5 право власності на грошові кошти, що містяться на відповідних рахунках на ім`я ОСОБА_7 з нарахуванням процентних доходів та інших надходжень в ПАТ «Державний ощадний банк України», AT «Перший Український Міжнародний Банк», AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», AT «ОТП БАНК», AT «УКРСИББАНК» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12.12.2023 р. відповідачкою ОСОБА_3 подано зустрічний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання за ОСОБА_3 право власності на частину вкладів на грошові кошти, та з врахуванням уточнень її представника, адвоката Добреля Д.Ю. від 12.02.2024 р. та 14.02.2024 р., а саме на 218 929,17 гривень та 4 195,2 Євро, які належали померлому ОСОБА_7 , та містяться на рахунках на відкритих на ім`я ОСОБА_7 :
№ НОМЕР_2 - 4 195,2 Євро,
Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк» на рахунку:
№ НОМЕР_6 - 27 848,02 грн.;
При цьому посилались на те, що з 03.08.2004 р. ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 , шлюб між ними розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15.02.2022 року. Після розірвання шлюбу між ними залишились неврегульовані питання щодо поділу майна, оскільки грошові кошти набуті в шлюбі були покладені в банк колишнім чоловіком і рахунки відкриті на його ім`я. Проте вирішити ці питання вони не встигли, оскільки через півроку після розлучення ОСОБА_7 помер. У зв`язку з тим, вважали, що 1/2 грошових коштів що знаходяться на рахунках в банках відкритих ОСОБА_7 належать ОСОБА_3 , і відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України відповідач звернулась із заявою до нотаріуса. Також просили прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.
В судовому засіданні відповідач та її представник ОСОБА_4 просили прийняти зустрічний позов та об`єднати його в одне провадження з первісним позовом.
Представники позивача не заперечували проти об`єднання в одне провадження зустрічного позову з первісним, оскільки це є правом сторони по справі.
Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились були повідомлені належним чином про дату та час слухання справи.
Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного.
Згідно до частин 2, 3 ст.193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Пред`явлені первісний та зустрічний позови виникають з однорідних цивільних правовідносин, та регулюються відповідними нормами ЦК України і стосуються права власності на одне і теж спадкове майно.
Форма і зміст зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. 194 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 193 ЦПК України, суд, -
Клопотання відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 задовольнити.
Об`єднати в одне провадження позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на частину вкладів на грошові кошти.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 06.03.2024р.

Суддя Л.Г. Проценко