справа № 462/2287/24
УХВАЛА

20 березня 2024 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Пилип`юк Г. М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання дітей,

встановив:

заявник 18.03.2024 року звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дати пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду.

Згідно зі ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника (ч. 5 ст. 165 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 499772 від 20.03.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до території Залізничного району м. Львова.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 499758 від 20.03.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також не відноситься до території Залізничного району м. Львова.

Разом з тим, з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.07.2022 року № 1306-, № 1306-, № 1306-, № 1306- вбачається, що ОСОБА_1 разом із дітьми фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 . Проте, судом вказані довідки не можуть братися до уваги, оскільки такі видані 27.07.2022 року, а тому у суду відсутня можливість пересвідчитись, що ОСОБА_1 фактично проживає, станом на день звернення до суду із заявою, за адресою, що відноситься до території Залізничного району м. Львова.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Керуючись ст. 27, 28, 165, ЦПК України, суддя, -

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал ухвали.