РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/864/23
Провадження № 2/181/11/24
"05" березня 2024 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 травня 2004 року Межівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист по справ 2-454 про стягнення з нього аліментів на утримання дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одно неоподаткованого мінімуму доходів громадян в особі матері відповідача по справі ОСОБА_5 , починаючи з 07.05.2004 року до їх повноліття. На підставі вищезазначеного виконавчого листа 14.10.2004 року було відкрито виконавче провадження № 17077838. Станом на 01 березня 2019 року заборгованість по аліментах склала 89 763,57 грн.
Позивач зазначає, що протягом 2008-2019 років постійного доходу, у зв`язку з відсутністю стабільної роботи, який би дозволяв йому виконувати свій обов`язок зі спати аліментів на утримання дітей, він не мав.
Також, коли у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на спільних з відповідачем дітей, у нього народилися діти від іншого шлюбу: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, позивач вважає, що оскільки в період, починаючи з 2008 року він не мав постійного доходу з огляду на відсутність стабільного працевлаштування, а також у зв`язку зі зміною його сімейного стану наявністю інших трьох неповнолітніх дітей на утриманні, його матеріальний стан суттєво погіршився та зазначені ним обставини є такими, які мають істотне значення в розумінні частини 2 ст. 197 СК України і є достатньою підставою для звільнення його від сплати заборгованості, яка утворилась через несплату ним аліментів.
15 червня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є.
Ухвалою судді від 16 червня 2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 28 червня 2023 року недоліки позовної заяви позивачем усунуті.
Ухвалою судді від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 27 липня 2023 року.
Ухвалою судді від 30 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прасолова Ігоря Вадимовича про проведення судових засідань, в режимі відеоконференції по справі.
Ухвалою судді від 25 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Такідзе Ірини Леонідівни про проведення судових засідань, в режимі відеоконференції по справі.
Ухвалою Межівського районного суду від 28 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 жовтня 2023 року о 09 годині 15 хвилин в приміщенні Межівського районного суду Дніпропетровської області.
Згідно рішення Вищої Ради Правосуддя від 24.10.2023 № 1003/0/15-23 «Про дострокове закінчення відрядження судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_9 до Межівського районного суд Дніпропетровської області» - достроково закінчено відрядження судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Філь О.Є. до Межівського районного суд Дніпропетровської області з 07 листопада 2023 року.
08 листопада 2023 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Літвіновій Л.Ф.
Ухвалою судді від 20 листопада 2023 року справу прийнято до провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22 січня 2024 року на 11:00 годину.
Ухвалою судді від 17 січня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Такідзе Ірини Леонідівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у цивільній справі задоволено та постановлено судове засідання по цивільній справі № 181/864/23, яке призначено на 22 січня 2024 року на 11:00 годину, а також усі послідуючі судові засідання, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача ОСОБА_1 адвоката Такідзе Ірини Леонідівни.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року закрито підготовче провадженя у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та представник позивача, адвокат Такідзе І.Л., у судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі та прохає відмовити у їх задоволенні.
Представник третьої особи, Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у підготовче судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило.
В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом досліджені та надана оцінка таким доказам:
Так, у судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2004 року Межівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист по справі №2-454 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян в особі матері відповідача по справі ОСОБА_2 , починаючи з 07.05.2004 року до їх повноліття.
На підставі вищезазначеного виконавчого листа 14.10.2004 року було відкрито виконавче провадження № 17077838.
Відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корєли О.М. заборгованість по аліментам у виконавчому провадженні №17077838 станом на 01 березня 2019 року складає 89 763,57 грн.
Постановою старшого державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Корєли О.М. про стягнення виконавчого збору від 04.08.2020 року, з ОСОБА_1 було стягнуто виконавчий збір у розмірі 6612,54 гривень.
У судовому засіданні встановлено, що станом на день звернення позивача до суду із відповідним позовом виконавче провадження завершено, але за ОСОБА_1 , як за боржником у виконавчому провадженні, залишилася заборгованість.
Однак, суд не погоджується із даним твердження позивача з огляду на наступні обставини.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.
Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Отже, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Отже, розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в першу чергу дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів та права дитини на утримання з боку батька.
Однак, дослідивши у судовому засідані надані позивачем докази, суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, адже позивачем не було надано суду достатніх доказів для підтвердження того факту, що вказана заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Так, суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність постійного доходу та стабільної роботи протягом 2008-2019 років, який би дозволяв йому виконувати свій обов`язок зі спати аліментів на утримання дітей, оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у нього існували будь-які обмеження, що перешкоджали б йому працевлаштуватися, знайти стабільну роботу, отримувати дохід та своєчасно сплачувати аліменти, оскільки останньому було відомо, що з нього на підставі виконавчого листа по справі №2-454 стягувалися аліменти на утримання дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян в особі матері відповідача по справі ОСОБА_2 , починаючи з 07.05.2004 року до їх повноліття.
Також суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на зміну сімейного стану та перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адже зазначена обставина не є підставою для позбавлення старших дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбаченого чинним законом права на належне утримання з боку батька з метою забезпечення достатнього матеріального рівня їх життя.
Також суд наголошує, що у зв`язку із вищезазначеними обставинами, позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду для вирішення спору щодо зменшення розміру аліментів.
Отже, обставин які б унеможливили виконання позивачем свого обов`язку щодо сплати аліментів судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладене вище, встановлені у справі обставини, досліджені судом докази, а також той факт, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача, а отже у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідно дост.141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 195, 197 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268,273, 351, 354 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовити.
Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05 березня 2024 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова