Справа № 747/72/24
Провадження № 2/747/51/24
РІШЕННЯ

іменем України

06.03.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кредит-Капітал» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.05.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу фінансовий кредит в сумі 5000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. ТОВ «Кредит- Капітал» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконав не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також на сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов договору у відповідача утворилась заборгованість за укладеним кредитним договором. 28.08.2023 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» уклади договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ. Згідно даного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН» , в тому числі і до ОСОБА_1 . Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 750 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за відсотками 14 250 грн, заборгованість за комісією 500 грн.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 9423262 від 01.05.2023 року в сумі 19 750 грн, та понесені судові витрати.

Ухвалою від 13 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 06 березня 2024 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати з повідомленням сторін, про що учасники справи повідомлені належним чином. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача надала суду відзив на позов, у якому зазначає, що відповідач ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовій службі, у період з квітня 2023 року по лютий 2024 року він перебував у Донецькій області, де не було мобільного звязку і тому не мав можливості сплачувати кредит вчасно. Крім того, на відповідача поширюються пільги, передбачені п.15 ст 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме до нього не може застосовуватись відповідальність у вигляді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Тому просить суд задовольнити позов частково, а саме стягнути з відповідача тільки суму заборгованості 5000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Також позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якому зазначається, що позивач, підписуючи договір, погодився що він до його підписання ознайомився з усіма умовами, на яких банк здійснює кредитування, а також ж свідомо обрав умови кредитування, викладені в кредитному договорі, тому стягненню з відповідача підлягає вся пред`явлена позивачем сума.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні 01 травня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу фінансовий кредит в сумі 5000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. (а.с.16-21) Даний договір підписаний позичальником за допомогою ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с.24) Додатком до даного договору є паспорт споживчого кредиту, яким передбачено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення та графік платежів за договором про споживчий кредит (а.с. 22-23). Кредит наданий відповідачу в повному обсязі згідно умов договору, що підтверджується відомістю про отримання грошових коштів (а.с.26) 28 серпня 2023 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» уклади договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ. Згідно даного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН» (а.с.28-32) Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги, одним із боржників є ОСОБА_1 , заборгованість якого перед позивачем становить 19 750 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за відсотками 14 250 грн, заборгованість за комісією 500 грн. (а.с.33) На ім`я ОСОБА_1 надсилались досудові вимоги про повернення боргу, зазначались рахунки для оплати боргу (а.с.36-41) Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі під час мобілізації з 11.03.2022 року по даний час (а.с.58), являється учасником бойових дій згідно копії посвідчення УБД (а.с.59). Крім того, перебування відповідача на військовій службі в ЗСУ підтверджується і копією військового квитка (а.с.56)

При розгляді даної справи судом застосовуються положення цивільного законодавства, що регулюють договірні правовідносини.

При вирішенні питання про правомірність набуття позивачем права вимоги за кредитним договором суд бере до уваги наступні обставини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, як це передбачено ч.1 ст 509 ЦК України. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор у відповідності до ч.1 ст 510 ЦК України. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) згідно п.1 ч.1 ст 512 ЦК України. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом у відповідності до ч.3 ст 512 ЦК України. Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом у відповідності до ч.3 ст 656 ЦК України. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, це передбачає ст 514 ЦК України. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Зазначене положення конкретизоване в пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови. Зазначене встановлено п 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. За умовами договорів факторингу, які позивач укладав з первісними кредиторами, первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цими договорами та чинним законодавством України, за плату, передбачену цим договором, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) право грошової вимоги первісного кредитора. Умовами договорів визначено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цими договорами, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді. Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору властиві як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Про це зазначено в п 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому. Про це зазначено в п 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Договори відступлення права вимоги за їхніми ознаками є договорами, за якими банк у зобов`язаннях за кредитними договорами замінені на нового кредитора. Укладений договір факторингу сторонами цих договору не оспорювалися, а тому в силу ст. 204 ЦПК України є правомірними. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено факт укладення кредитного договору між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та наявності права вимоги за цим договором у позивача, суд вважає доведеним з огляду на долучену позивачем належні копії договору про надання кредиту та про відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, це передбачено ч.1 ст 612 ЦК України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Але в той же час суд приходить до висновку про застосування до даних правовідносин спеціальної норми, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року (набрав чинності 23 квітня 2021 року) визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Отже, на час укладення кредитного договору 01 травня 2023 року, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи в суді на відповідача ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Відтак відсутні правові підстави для стягнення з нього на користь позивача нарахованих відсотків в сумі 14 250 грн. Такий висновок суду цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі № 502/1438/18. Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не звільнений відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від сплати заборгованості по тілу кредиту 5000 грн та комісії за надання кредитних коштів 500 грн.

Таким чином наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 9423262 від 01.05.2023 року в сумі 5000 грн. та комісії за надання кредиту 500 грн, всього 5 500 грн. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про часткового задоволення позовних вимог, а саме 28 % від пред`явленої суми, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. При подачі до суду позивачем сплачено судовий збір 3028 грн, який документально підтверджений платіжною інструкцією № 74596 від 23.01.2024 року, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору 848 грн, яка є пропорційно задоволеній частині позову.

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит- Капітал» заборгованість за кредитним договором № 9423262 від 01 травня 2023 року в сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит- Капітал» 848 (вісімсот сорок вісім) грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3-й поверх, .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.В.Тіщенко