САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 727/6/24
Провадження №2/726/111/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

До Садгірського районного суду м. Чернівці, за підсудністю на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 січня 2024 року, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 100927634 від 06.07.2021 у розмірі 46250 гривень, а також судові витрати у справі на оплату судового збору у розмірі 2 147,20 грн та 6 000 грн витрат на правову допомогу.

У позові зазначає, що 06.07.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» https://miloan.ua/, ОСОБА_2 подала заявку на отримання кредиту № 100927634. В подальшому ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого остання підтвердила прийняття умов кредитного договору № 100927634 від 06.07.2021 і таким чином ОСОБА_2 уклала Договір про споживчий кредит №100927634 від 06.07.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення їй були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000 грн.

Представник позивача зазначає, що вказаний кредитний договір № 100927634 від 06.07.2021 було укладено строком на 30 днів, однак відповідачка не виконала належним чином свої кредитні зобов`язання.

Також вказано, що керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 13.10.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 10Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 100927634 від 06.07.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідачки на суму 46250 грн, з яких:

- заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 грн.;

- заборгованість за відсотками становить 35 250 грн.;

- заборгованість за комісійними винагородами становить 1 000 грн.;

- заборгованість за пенею становить 0 грн.

Також представник позивача зазначає, що відповідачка, як позичальник, не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, а тому з посиланням на відповідні норми просить задовольнити позов та стягнути заборгованість за кредитним договором.

Від відповідачки ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Згідно з відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 02.02.2024 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 02.02.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 21.02.2024.

У судове засідання, представник позивача не з`явилася, у поданому позові просила розгляд справи здійснювати за відсутності позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечила. Крім того 06.02.2024 скерувала аналогічного змісту заяву.

Від представника третьої особи ТОВ «Мілоан» жодних заяв не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила. Скерувала заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Не заперечила щодо того, що брала кредит, однак не погодилася із розрахунком заборгованості та визначеною сумою до стягнення.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, доходжу таких висновків.

Судом встановлено, що 06.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено Договір про споживчий кредит № 100927634 за п.1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк 30 днів надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000.00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін до 05.08.2021 та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Також визначено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6. Договору).

При цьому на укладення цього договору в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальнісю «Мілоан» https://miloan.ua/, ОСОБА_2 подала анкету-заявку на отримання кредиту № 100927634. У цій заявці також визначено, що кредит надається на суму 10 000 грн на строк 30 днів з 06.07.2021, а датою повернення кредиту є 05.08.2021. Також вказано суму до повернення кредиту 16250.00 грн, яка включає комісію за надання кредиту: 1000.00 грн, проценти за користування кредитом: 5250.00 грн. Ставка процентів:1.75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Після цього ТОВ «Мілоан» було направлено ОСОБА_2 електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого остання підтвердила прийняття умов кредитного договору № 100927634 від 06.07.2021.

Вказаний порядок укладення договору передбачено п.6 кредитного договору № 100927634 від 06.07.2021, згідно з яким цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Визначено, що цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором суду надано копію платіжного доручення № 29592874 від 07.06.2021 за яким ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_2 10 000 грн.

Відповідно до даних Розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії № 100927634 від 06.07.2021 за період з 13.10.2021 по 22.12.2023 у ОСОБА_2 наявна заборгованість 46 250 грн, з яких:

- заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 грн.;

- заборгованість за відсотками становить 35 250 грн.;

- заборгованість за комісійними винагородами становить 1 000 грн.;

- заборгованість за пенею становить 0 грн.

Також судом встановлено, що відповідно до Договору факторингу № 10Т від 13 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як фактором, та ТОВ «Мілоан», як клієнтом, клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором.

Згідно з даних Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 10Т від 13.10.2021 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 100927634 від 06.07.2021 на суму заборгованості 46 250 грн.

Також суду надані копії платіжних інструкції на підтвердження сплати коштів за відступлення права вимоги.

Відповідачка повідомлялася про необхідність погашення кредитної заборгованості, що позивач підтверджує долученим реєстром поштового відправлення.

В процесі відкриття провадження у справі судом витребувано дані із УДМС в Чернівецькій області згідно з якими ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_4 . Таким чином, з метою забезпечення виконання рішення вважає за необхідне вказати її дійсне прізвище ОСОБА_4 .

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно з положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір. у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як боржника, за кредитним договором № 100927634 від 06.07.2021 у визначеному первісним кредитором розмірі (тобто після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися).

Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 , а доказів визнання недійсним вказаного вище договору відступлення прав вимоги № 10Т від 13.10.2021 суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору.

Більше того відповідно до п. 3.2.6. кредитного договору № 100927634 від 06.07.2021, кредитодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора.

При укладенні кредитного договору № 100927634 від 06.07.2021 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

Відповідачка не надала суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» вказаного вище кредитного договору, навпаки підтвердила у своїй заяві те, що брала кредит, однак не погодилася із сумою заборгованості.

Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано).

В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором).

Разом із тим, відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток № 1 до кредитного договору № 100927634 від 06.07.2021) платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачем 05.08.2021 на загальну суму 16250.00 грн, яка включає комісію за надання кредиту: 1000.00 грн, проценти за користування кредитом: 5250.00 грн та чиста сума кредиту 10 000 грн.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 100927634 від 06.07.2021 сторони погодили строк його дії до 05.08.2021, тому починаючи із зазначеної дати, кредитор не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12.

Проте, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховувалися кредитором і після визначеного сторонами строку кредитування, тобто після 05.08.2021.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 13.10.2021 по 22.12.2023 у ОСОБА_2 наявна заборгованість 46 250 грн, з яких:

- заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 грн.;

- заборгованість за відсотками становить 35 250 грн.;

- заборгованість за комісійними винагородами становить 1 000 грн.;

- заборгованість за пенею становить 0 грн.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до п.2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, тому як п.п.1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом 05.08.2021.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до суду після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом з 05.08.2021 припинено, так як доказів пролонгації договору суду не надано.

Враховуючи те, що умовами кредитного договору не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів, що становить 5 250 грн, а також комісія в розмірі 1000 грн, а також чиста сума кредиту, отриманого відповідачкою у розмірі 10 000 грн, тобто в загальному 16 250 грн.

Таким чином, перевіривши розрахунок заборгованості, із яким не погодилася відповідачка, та оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості у розмірі 16 250 грн.

Також суд вирішує питання судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто з у розмірі 2 147 гривень 20 копійок (платіжна інструкція № 6216 від 18 грудня 2023 року).

Позов задоволено частково (35,14 % від заявленої суми), а тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 754,52 грн (2 147,20 х 35,14 /100).

Щодо стягнення із відповідачки витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. суд зазначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАС» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» щодо надання юридичної допомоги, зокрема в судах загальної юрисдикції. У п.4.7 Договору визначено тарифікацію наданих послуг клієнту, що передбачає назви послуг та їх ціну.

Крім того долучено Додаткову угоду № 66 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року.

Відповідно до даних Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом щодо стягнення кредитної заборгованості виконано наступні роботи на загальну суму 6000 грн:

- правовий аналіз обставин 1,5 год 1500 грн/год тобто 2 250 грн.;

- складання позовної заяви та попереднього рахунку витрат 3 год 1000 грн/год 3 000 грн;

- формування додатків до позову 1 год 750 грн/год 750 грн.

Згідно з даними Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11 грудня 2023 року сторони підтвердили, що бюро надало клієнту, а останнє прийняло правничу допомогу на суму 6 000 грн та клієнт немає претензій щодо виконаного. Оплата професійної правничої допомоги здійснюється в повному обсязі при підписанні такого акту.

Також долучені відповідні документи на підтвердження повноважень представника.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, однак їх розмір є неспіввісним із складністю справи та вчиненими у ній діями.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським бюро послуг, враховуючи факт часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (07405, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 243-А, а/с 897, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) заборгованість за кредитним договором № 100927634 від 06.07.2021 у розмірі 16 250 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (07405, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 243-А, а/с 897, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346), понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 754 (сімсот п`ятдесят чотири) гривні 52 копійки та 1 500 (одну тисячу п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев