УХВАЛА

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 718/2567/23

провадження № 61-1726ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі - АТ «Чернівцігаз»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» (далі - ТзОВ «Чернівцігаз збут»), в якому просив: визнати неправомірними дії АТ «Чернівцігаз», які полягають в неправильному застосуванні вимог пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ та пункту 5.5 Типового договору розподілу природного газу в частині визначення ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 обсягу спожитого природного газу за січень 2021 - квітень 2022 року в об`ємі 722,10 куб. м без застосування рівня планового місячного обсягу споживання за відповідний період та зобов`язати його зробити належне коригування, а також зобов`язати ТзОВ «Чернівцігаз збут» списати за особовим рахунком ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 безпідставний борг за спожитий природний газ в розмірі 5 733,57 грн.

Позов мотивований тим, що у зв`язку із припиненням споживання природного газу за період з грудня 2017 року по 01 травня 2023 року позивачем не передавалися показники газового лічильника.

Однак, АТ «Чернівцігаз», починаючи з 01 грудня 2021 року по 01 травня 2022 року під виглядом неотримання оператором ГРМ від споживача показників лічильника газу і застосування в зв`язку з цим рівня планового місячного об`єму споживання газу по о/р № НОМЕР_1 визначив і надав газопостачальнику в особі ТзОВ «Чернівцігаз збут» обсяг спожитого ОСОБА_1 газу за грудень 2021 року в об`ємі 362,00 куб. м, січень 2022 року в об`ємі 191,13 куб. м, лютий 2022 року в об`ємі 66,79 куб. м, березень 2022 року в об`ємі 70,52 куб. м, квітень 2022 року в об`ємі 31,66 куб. м, а всього 722,10 куб. м.

Позивач посилався на те, що відповідач АТ «Чернівцігаз» визнав свої дії неправомірними, що підтверджується його листом від 06 липня 2023 року № 58003.1-СЛ-3881-0723, актом звірки за період з грудня 2022 року по червень 2023 року щодо коригування (зменшення) об`єму природного газу (переданого на платформу оператора ГТС) в кількості 847,04 куб. м при показнику лічильника в об`ємі 7 158,00 куб. м, який був станом на 01 грудня 2017 року.

Із зазначеним боргом за спожитий газ в розмірі 5 733,57 грн ОСОБА_1 не погоджувався та вважав його безпідставним.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року заяву представника відповідача ТзОВ «Чернівцігаз збут» адвоката Головача О. О. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката на суму 1 500,00 грн.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2023 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2023 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до АТ «Чернівцігаз» про зобов`язання провести перерахунок об`ємів спожитого газу задоволено частково. Позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Чернівцігаз збут» про зобов`язання списати борг за спожитий природний газ задоволено.

Зобов`язано АТ «Чернівцігаз» провести перерахунок об`ємів спожитого газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2021 року до квітня 2022 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Чернівцігаз» про визнання неправомірними дій, які полягають в неправильному застосуванні вимог пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ та пункту 5.5 Типового договору розподілу природного газу в частині визначення ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 обсягу спожитого природного газу за січень 2021 року - квітень 2022 року в об`ємі 722,10 куб. м без застосування рівня планового місячного обсягу споживання за відповідний період закрито.

Зобов`язано ТОВ «Чернівцігаз збут» списати з особового рахунку ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 заборгованість за природний газ в розмірі 5 733,57 грн.

Змінено розподіл судових витрат.

У січні 2024 року ТОВ «Чернівцігаз збут» та АТ «Чернівцігаз» через засоби поштового зв`язку звернулися з касаційними скаргами на постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 січня 2024 року в яких, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вони подані на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому, незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга ТОВ «Чернівцігаз» містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга АТ «Чернівцігаз збут» у своїй касаційній скарзі зазначає, що наявні підстави для відкриття провадження у малозначній справі, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Наведені ТОВ «Чернівцігаз» обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди заявника з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, аналіз судових рішень у справі та наведені ТОВ «Чернівцігаз» та АТ «Чернівцігаз збут» у скаргах доводи не дають підстав для висновку про те, що вказана справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявників (підпункт «в») пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбаченим за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Чернівцігаз» та АТ «Чернівцігаз збут» подано касаційні скарги на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник