Справа № 523/3575/24
Провадження №2/523/2818/24
"05" березня 2024 р. м. Одеса
Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунків,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунків.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.
Обґрунтовуючи вимоги даного позову ОСОБА_1 вказує на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2019 року за результатами розгляду справи № 523/8511/18 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму грошових кошів у розмірі 700000,00 грн.
На виконання вказаного вище рішення державним виконавцем Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Загризлою В.П. постановою від 02.06.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62222473 з виконання виконавчого листа № 523/8511/18, виданого 30.04.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси та постановою від 15.06.2020 року було накладено арешт на грошові кошти, що знаходилися на карткових рахунках в АТ КБ «ПриватБанк».
Стягувач ОСОБА_3 повернула виконавчий лист № 523/8511/18 та передала його на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О., яким постановою від 26.11.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67679582.
В подальшому, виконавчий лист № 523/8511/18 було звернуто до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., яким було відкрито виконавче провадження № 71394265. Оскільки, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 оку було виконано в повному обсязі, постановою приватного виконавця від 04.04.2023 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно з якою припинено чинність арешту майна боржника (арешту коштів) та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак, вказані вище карткові рахунки позивача все ще залишаються заблокованими згідно постанови про накладення арешту коштів від 15.06.2020 року в межах виконавчого провадження № 62222473 державним виконавцем Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Загризлою В.П.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким скасувати арешт коштів, накладений в рамках виконавчого провадження № 62222473 постановою про арешт коштів від 15.06.2020 року державного виконавця Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Загризлою В.П.
Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.
ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Згідно приписів ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».
Вказаний висновок сформовано у постанові ВС/КЦС від 19.01.2022 року у справі № 577/4541/20, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Суд констатує, що постанова про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 винесена уповноваженою особою державним виконавцем Загризлою В.П. в рамках виконавчого провадження № 62222473 за виконавчим листом № 523/8511/18, виданим Суворовським районним судом м. Одеси 30.04.2020 року.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не може пред`являти позов про зняття арешту з майна (коштів), оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки оскаржуваний арешт накладено на майно (кошти) позивача ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, судом встановлено, що він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, у зв`язку з чим слід відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , оскільки така не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 186, 260, 354 ЦПК України, суддя, -
Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунків.
Роз`яснити ОСОБА_1 про його право оскаржити рішення державного виконавця в порядку в порядку оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер