Справа № 710/1536/23
Провадження № 2/710/88/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

02.11.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем у справі, зареєстрований 16.09.2017.

Позов позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Позивач на примирення не згідний та бажає розірвати шлюб в найкоротший строк.

У судове засідання позивач не з`явився, про те надав до Шполянського районного суду Черкаської області заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до Шполянського районного суду Черкаської області заяву в якій просила суд про розгляд справи без її участі, та вказала, що позовні вимоги не підтримує оскільки наразі є вагітною.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 06.12.2023 було відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

05.02.2024 ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області провадження по справі було зупинено та надано строк на примирення.

05.03.2024 ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області, провадження по справі було поновлено.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 16.09.2017 уклали шлюб, актовий запис №104. Після реєстрації шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2023 (повторно), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області народилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 16.06.2018 було зроблено відповідний актовий запис №57. Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки ЛКК ТОВ Центр оптимального здоров`я «Стелла Медіка» від 26.02.2024 за №4523 ОСОБА_2 перебуває на обліку з діагнозом вагітність 6-7 тижнів.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст.51 Конституції України, та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Підстави для припинення шлюбу визначені ст. 104 СК України, згідно із ч. 2 якої шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Підсумовуючи наведені вище норми Конституції України та СК України, суд доходить до висновку про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Держава охороняє сім`ю і створює умови для її зміцнення. Шлюб припиняється, зокрема внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Разом із тим, закон встановлює випадки коли позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений жодним із подружжя, а саме протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини.

Встановлення таких обмежень є надання подружжю можливості спокійно, не приймаючи поспішних та необдуманих рішень, оцінити конфлікт, що виник між ними, з точки зору спільних інтересів та інтересів дитини.

Таке законодавче обмеження у пред`явленні позову про розірвання шлюбу, забезпечує конституційний принцип рівності жінки і чоловіка у шлюбі та державної охорони сім`ї.

У той же час, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою, або якщо батьківство щодо дитини визнане іншою особою чи за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року.

Отже судом встановлено, що наразі відповідач є вагітною. Позивачем не доведено факту визнання батьківства щодо зачатої дитини іншою особою.

Відтак, з огляду на вище викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові покладається на позивача.

Таким чином, оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається, а витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2 ст. 114 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.П. Побережна