Справа № 452/520/24

У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

08 лютого 2024 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувальногоприпису, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ЦПК України.

Так, згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують.

У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої ст.350-4 ЦПК України, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування (ч.2 ст.350-4 ЦПК України).

Таким чином, до заяви має бути додано докази вчинення ОСОБА_2 систематичних дій або його бездіяльності, котрі становлять домашнє насильство стосовно заявниці, наприклад, ряд рішень відповідного органу (посадової особи) про притягнення останнього до відповідальності, зокрема, за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто посилання на систематичність вчинення щодо заявниці домашнього насильства фізичного та/або психологічного характеру повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами.

В свою чергу, додані заявником два протоколи про адміністративне правопорушення, котрі складені відносно ОСОБА_2 в січні 2024 року, свідчать лише про можливе вчинення ним певного адміністративного правопорушення відносно заявниці, а не про систематичне притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Інших достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно заявниці у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не надано.

Крім того, не додано до заяви й належних доказів на підтвердження місця реєстрації та місця постійного проживання як заявниці ОСОБА_1 , так і заінтересованої особи ОСОБА_2 , оскільки самою ж заявницею за змістом заяви про видачу обмежувального припису зазначено, що вона проживає в будинку АДРЕСА_1 , а її колишній чоловік проживає окремо від неї за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Тучапи. Разом з тим, із протоколів про адміністративне правопорушення, доданих заявницею, вбачається, що заінтересована особа ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто проживає разом із заявницею.

Відтак, заява ОСОБА_1 містить відомості, котрі протилежні за своїм змістом.

Вказане також має значення для визначення підсудності, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонує заявнику усунути недоліки заяви, а саме, уточнити обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, у тому числі докази систематичності вчинення щодо ОСОБА_1 домашнього насильстваз боку ОСОБА_2 та докази їх постійного спільного чи навпаки окремого проживання за певною адресою, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі документи із поданням відповідного клопотання згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись стст.185,350-4 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувальногоприпису, заінтересована особа ОСОБА_2 , - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків в межах 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ