Справа № 553/441/24
Провадження № 2/553/610/2024
У Х В А Л А

06.03.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Москаленко В.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дитини,- ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лукяненко Олександр Андрійович звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить збільшити розмір аліментів з до частини всіх видів доходів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , визначивши місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 в Республіці Польща.

На запит відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 04.03.2024 судом отримана інформація з управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради (вх. № 6200), відповідно до якої підтверджене місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже справа підсудна Ленінському районному суду м. Полтави на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України.

Разом з цим, дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно змісту позовних вимог позивач фактично просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та визначити місце проживання дитини разом із нею.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З доданих до позову документів вбачається, що станом на час звернення до суду, донька позивачки та відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 15 років.

При цьому, у позовній заяві представник позивача зазначає, що позивачка проживає в Республіці Польща разом із дитиною, отримує аліменти від відповідача на утримання доньки.

Тож з тексту позовної заяви не вбачається, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, яка досягла віку, з якого має право самостійно визначати своє місце проживання.

Також в позовній заяві позивач не зазначає, в чому саме полягає спірність правовідносин, що склалися між сторонами щодо визначення місця проживання їх дитини, чим це підтверджується і чому не може бути вирішено сторонами у безспірному порядку.

Отже, представником позивача не наведене обґрунтування позовних вимог в цій частині.

Виходячи з наведеного, позивачеві (її представнику) необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини та зазначити докази на підтвердження кожної обставини.

Крім того, згідно з положеннями ч. 4 статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді

судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини впливає на права та обов`язки служби у справах дітей за місцем проживання малолітньої дитини.

Разом з цим, представником позивача в позовній заяві не зазначено в якості третьої особи відповідну службу у справах дітей, її повну назву, адресу місцезнаходження, не надано для третьої особи копію позовної заяви та доданих до неї документів (доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів).

Щодо заявлених позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У позові представник позивача зазначив, що доходи ОСОБА_2 значно перевищують доходи позивачки, а розмір аліментів, що сплачує ОСОБА_2 є значно меншим необхідного. Проте, у позовній заяві не зазначені та до позову не додані будь-які докази, що підтверджують доходи позивачки та відповідача, докази зміни матеріального або сімейного стану, стану здоров`я позивачки чи відповідача після ухвалення Ленінським районним судом м. Полтави судового наказу від 25.07.2022 про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись не поданою і повернута позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Москаленко