Справа № 700/21/24
Провадження № 2/700/106/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого - судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., прокурора: Джугана В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Лисянка цивільну справу за позовом Звенигородської окружної прокуратури (місцезнаходження: вул. Софії Терещенко, 40 А м. Звенигородка Черкаської області) в інтересах держави в особі позивача: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (місце знаходження: вул. Смілянська,131, м. Черкаси) до ОСОБА_1 (місце проживання: російська федерація АДРЕСА_1 ) про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

установив:

Звенигородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулась з позовом до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Звенигородською окружною прокуратурою в ході опрацювання відомостей щодо законності використання іноземцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Бужанської ОТГ встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином російської федерації та проживає на території російської федерації. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2018 року зареєстровано право власності іноземця ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,5557 га з кадастровим номером :01:001:0090 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим на ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,073 га з кадастровим номером :01:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 є громадянином російської федерації. Відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 10.10.2023 ОСОБА_1 за наявними обліками територіальних органів Державної міграційної служби не значиться. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземцем упродовж року після набуття та реєстрації права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ( з 2018 року до цього часу) не відчужив їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду в частині дотримання вимог земельного законодавства та наділений повноваженнями на звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки. Проте за повідомленням ГУ Держгеокадастру у Черкаській області на час дії воєнного стану вони обмежені у проведенні перевірок дотримання вимог земельного законодавства та вжитті заходів реагування і хоча й вбачають підстави та мали намір звернутися до суду з відповідним позовом, але у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, позбавлені можливості звернутися до суду. Звернення Звенигородської окружної прокуратури до суду з позовом у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

На підставі викладеного просить припинити право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки, площею 0,5557 га з кадастровим номером :01:001:0090 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та площею 0,073 га з кадастровим номером :01:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також стягнути з відповідача на користь Звенигородської окружної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 5368,00 грн.

В судовому засіданні прокурор позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, давши їм правову оцінку, суд дійшов до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника земельних ділянок із кадастровим номером :01:001:0090 та із кадастровим номером :01:001:0091, ОСОБА_1 є громадянином російської федерації (паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.08.2007, видавник: ТП№128 відділення УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградській області в Приозерському районі ) та на підставі рішення Лисянського районного суду № 700/692/17, від 25.10.2017 , набув право власності на земельні ділянки, площею 0,5557 га з кадастровим номером :01:001:0090 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та площею 0,073 га з кадастровим номером :01:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , дата державної реєстрації 02.04.2018 року.

Відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 10.10.2023 ОСОБА_1 за наявними обліками територіальних органів Державної міграційної служби не значиться.

Отже відповідач, будучи іноземним громадянином, 02.04.2018 року набув право власності на вказані вище земельні ділянки сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно їх не відчужив, що є підставою для припинення права власності на вказані вище земельні ділянки та їх конфіскації за рішенням суду, виходячи з такого.

Так, статтями 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами.

За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.1,2,4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом.

Згідно п. а) ч.1 ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до п. д ст.140 ЗК України, підставою припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до п. в) ч.1 ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Також п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Згідно ч.4 ст.145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.

Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює земельні правовідносини та право власності на землю, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Отже, суд вважає, оскільки відповідач ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,5557 га з кадастровим номером :01:001:0090 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та площею 0,073 га з кадастровим номером :01:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 добровільно їх не відчужив, тому слід припинити його право власності та конфіскувати вказані вище земельні ділянки.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, РНОКПП невідомий, національний паспорт іноземця, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 04.08.2007, видавник: ТП № 128 відділення УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградській області в Приозерському районі, адреса: вул. Дружби, 91, с. Кам`яний Брід, Звенигородський р-н, Черкаська обл., 19331) на земельну ділянку площею 0,5557 га з кадастровим номером :01:001:0090 для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Кам`яний Брід Звенигородського району Черкаської області, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2018 за № 25629672, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228, шляхом конфіскації земельної ділянки на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (, адреса: вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008).

Припинити право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, РНОКПП невідомий, національний паспорт іноземця, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 04.08.2007, видавник: ТП № 128 відділення УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградській області в Приозерському районі, адреса: вул. Дружби, 91, с. Кам`яний Брід, Звенигородський р-н, Черкаська обл., 19331) на земельну ділянку площею 0,073 га з кадастровим номером :01:001:0091 для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Кам`яний Брід Звенигородського району Черкаської області, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2018 за № 25629434, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228, шляхом конфіскації земельної ділянки на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (, адреса: вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008).

Стягнути з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 18015, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ, МФО 820172) судовий збір, сплачений у зв`язку з пред`явленням цього позову, у сумі 5 368,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2024 року.

Суддя С. Д. Пічкур