Справа № 583/3370/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

19.07.2023 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, за яким просить: встановити факт проживання однією сім`єю з 01.07.2014 по 12.06.2021 з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в порядку четвертої черги спадкування.

Вимоги за позовом вмотивовані тим, що з літа 2014 рокуОСОБА_1 почала проживати зі своєю приятелькою ОСОБА_4 в належному останній житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після того як чоловік ОСОБА_4 тяжко захворів та у зв`язку з цим потребував постійного стороннього догляду. Оскільки її подруга ОСОБА_4 не могла самостійно забезпечити догляд за чоловіком, у цьому їй допомагала позивачка. І після смерті чоловіка подруги у 2015 році, позивачка продовжила проживати з ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_4 та позивачка залишилася проживати з подругою у її житловому будинку за вказаною ви ще адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла і сама ОСОБА_4 , витрати по організації поховання якої взяла на себе ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 . 21.07.2021 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. була заведена спадкова справа № 64/2021. ОСОБА_1 13.12.2021 позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у заявку з відсутністю у ОСОБА_1 права на спадкування. Позивачка зазначала, що з 2014 року проживала разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет: ОСОБА_1 готувала їжу, прала та прасувала одяг, піклувалась про життєдіяльність і здоров`я ОСОБА_4 , доглядала за її сином ОСОБА_5 . У будинку за вищевказаною адресою позивачка мала власну відокремлену кімнату, де знаходилися її особисті речі. Таким чином, на переконання позивачки, вона проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю понад 5 років, а тому відноситься до спадкоємців четвертої черги спадкування за законом і бажає оформити спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

31.07.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху, надано позивачці визначений законом строк для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали.

15.08.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху, надано позивачці визначений законом строк для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали.

22.08.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.09.2023.

27.09.2023 у порядку підготовки справи до судового розгляду від приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу витребувано копію спадкової справи. Підготовче судове засідання відкладено на 19.10.2023.

Також 19.10.2023 підготовче судове засідання відкладено на 20.11.2023 за клопотанням позивачки через неможливість присутності з об`єктивних причин у судовому засіданні її представника.

20.11.2023 задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів, підготовче засідання відкладено на 07.12.2023.

07.12.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 29.01.2024.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити, пояснивши, що постійно проживає з чоловіком та сином по АДРЕСА_2 . Чернявська, з якою вона підтримувала дружні стосунки з 1977 року, проживала по АДРЕСА_1 з чоловіком ОСОБА_6 , який з 2012 року був «прикований до ліжка», та сином - ОСОБА_5 , який приїхав з Узбекистану і ніде не працював, дуже ображав свою матір, у зв`язку з чим остання неодноразово зверталася до поліції, тому вона вимушена була допомагати ОСОБА_4 , бо більше нікого у неї не було. Вона перенесла свої речі до ОСОБА_4 додому, ночувала у неї, так як сама подруга побоювалася залишатися вночі сама через агресивну поведінку сина, а вдень ходила додому до своєї родини (чоловіка, дітей). У 2020 році ОСОБА_5 помер, вона та її дочка займалися його похованням. У серпні-вересні 2020 року відповідачка ОСОБА_3 , яка проживає у російській федерації, прислала лист, де повідомила, що вона є онукою ОСОБА_4 , телефонувала до бабусі, цікавилась станом батька та говорила, що приїде, але так і не приїхала. Брат ОСОБА_4 ОСОБА_7 був досить похилого віку, хворів і наразі помер. Інших родичів ОСОБА_4 не має.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що позивачка з 2014 року по 2021 рік проживала та здійснювала догляд за ОСОБА_4 , і за її сином ОСОБА_5 , так як ОСОБА_4 була у похилому віці і не мала змоги за собою доглядати. Позивачка прибирала будинок, обробляла земельну ділянку, матеріально допомагала подрузі, так як у неї була мізерна пенсія, іншого доходу вона не мала, але потребувала у ліках.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, зокрема, шляхом розміщення оголошення про дату і час судового засідання на сайті «Судова влада», про причини неявки суд не повідомляла, заяв та клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Третя особа у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Охтирка Сумської області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.06.2021 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 16).

На підтвердження обставин організації поховання ОСОБА_4 позивачкою надано свідоцтво про поховання від 14.06.2021 №357 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_4 , на підставі заяви ОСОБА_3 від 21.07.2021 про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. заведена спадкова справа №64/2021, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.07.2021 №65675214 (а.с. 93-110, 98).

08.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріусу Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 19).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 15.12.2021 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю прав на спадкування. Постанова вмотивована тим, що ОСОБА_1 не підлягає ні під жодну з п`яти черг спадкування, передбачених ст.ст. 1261-1265 ЦК України, так як не надала жодних документів, які б підтверджували її право на спадкування. З наявних документа, які є в спадковій справі встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк згідно зі ст. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини на майно бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , син якої та батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже єдиним спадкоємцем на даний час за правом представлення є онука померлої ОСОБА_3 (а.с. 22-23).

Те, що ОСОБА_4 доводилася ОСОБА_3 бабусею підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 16.11.1988, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.12.2021 №8, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 13.12.2021 №0 (а.с. 94, 102-103, 104-105).

20.12.2023 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., не встановлено підстав для прийняття заяви ОСОБА_7 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск строку для подання такої заяви (а.с. 30).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 30.10.2020 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Охтирка Сумської області, що також підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 21, 105-106).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 13.12.2021 №0 вбачається, що 11.06.1986 ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 102-103).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 31.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Охтирка Сумської області (а.с. 20).

За життя ОСОБА_6 заповітом від 08.09.2012, посвідченим державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2-1049, на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно ОСОБА_4 (а.с. 28).

З відповіді відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 05.11.2021 №15-13/9239 вбачається, що станом на 12.06.2021 (дата смерті ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована одна особа ОСОБА_4 (а.с. 100).

З паспорту позивачки серії НОМЕР_5 , виданому 27.12.1997 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, вбачається, що ОСОБА_1 з 26.01.1983 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про що позивачка особисто підтвердила у судовому засіданні (а.с. 12-14).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2019 №583/3288/19 ОСОБА_5 визнано недієздатним, ОСОБА_4 призначено опікуном над ОСОБА_5 (а.с. 113).

З відповіді Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 27.10.2023 №М-47аз вбачається, що 02.08.2020 та 20.04.2020 до Охтирського РВП надходили звернення ОСОБА_4 з приводу того, що її син ОСОБА_5 вчиняє неправомірні дії щодо заявниці (а.с. 136).

Згідно з відповіддю КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 05.12.2023 №01-55/1257 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2» з 12.02.2015 по 20.02.2015, з 24.04.2019 по 02.07.2019 в КЗ СОР «Обласник наркологічний диспансер», з 13.12.2019 по 13.02.2020 в КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», з 28.09.2020 по 28.10.2020 в КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» (а.с. 157).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що з 2012 року позивачка доглядала за ОСОБА_4 , вона часто бачила позивачку та її сина ОСОБА_10 у ОСОБА_4 , які й на городі, і у дворі наводили порядки, харчувалися вони разом. ОСОБА_4 висловлювала бажання переписати свій будинок на сина позивачки.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що з 1962 року спілкувалася з ОСОБА_4 , яка жила скрутно, мала складні стосунки із сином. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 пропонувала свідку доглядати за нею, але свідок відмовилася та порадила ОСОБА_1 . Позивачка дуже допомагала ОСОБА_4 і остання обіцяла скласти заповіт на позивачку, але не встигла і померла. Приблизно після 2012 року, коли захворів чоловік ОСОБА_4 , позивачка перейшла до них жити, але навідувалася додому, до своєї родини. Коли ОСОБА_4 стало не так важко, ОСОБА_1 повернулася до себе додому. А коли з ОСОБА_5 почалися проблеми, ОСОБА_1 знову стала проживати у ОСОБА_4 . Діти позивачки привозили продукти, коли ОСОБА_4 вже не вставала. Позивачка та її діти ховали ОСОБА_4 та її сина.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були подругами. Коли тяжко захворів чоловік ОСОБА_4 , позивачка дуже їй допомагала, частіше приходила до неї, на довше залишалася, а коли помер син ОСОБА_4 , то залишалася й ночувати. ОСОБА_1 та її син обробляли город, ремонтували, що було потрібно, а потім здійснювали поховання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Десь один раз на тиждень свідка кликали до ОСОБА_4 , де вона бачила позивачку. Коли ОСОБА_4 занедужала ОСОБА_1 ходила у магазин, купляла продукти.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що працювала разом з позивачкою та ОСОБА_4 . Позивачка відносилась до ОСОБА_4 як до своє матері. Коли захворів чоловік ОСОБА_4 , то остання просила ОСОБА_1 допомогти доглядати за ним. Позивачка часто приїжджала до ОСОБА_4 , остання просила позивачку переїхати до неї, але ОСОБА_1 відмовлялася, казала, що так буде приїжджати та допомагати. Але зважаючи на агресивну поведінку сина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_1 почала залишатися ночувати у них. Позивачка та вся її родина допомагали ОСОБА_4 . Після 2015 року ОСОБА_1 постійно була у ОСОБА_4 , допомагала і продуктами, і за комунальні послуги допомагала сплачувати. ОСОБА_4 говорила, що залишить будинок ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 позивачка займалася її похованням.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що дуже добре знає сім`ю ОСОБА_15 , у яких між сином та матір`ю були складні стосунки, ОСОБА_4 його боялася та просила ОСОБА_1 ночувати у неї. Приблизно з 2014 року позивачка проживала у ОСОБА_4 , приносила продукти харчування, готувала їжу. Уся сім`я позивачки допомагали ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку дослідженим доказам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

В порядку ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 582/18/21, постанова від 18.09.2023, виснував, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб, а саме чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18).

Позивачка стверджує, що вона з липня 2014 року по 12.06.2021 проживала разом з ОСОБА_4 за адресою реєстрації останньої. Проте обставини спільного проживання та ведення спільного господарства в ході розгляду справи документально не підтверджені. Оскільки позивачка має інше зареєстроване місце проживання, доказів на підтвердження ведення з ОСОБА_4 спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла за адресою: АДРЕСА_1 , його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування вказаним вище житловим приміщенням у вказаний період суду не пред`явлені.

Надані позивачкою фотокартки із ОСОБА_4 , на яких відображені події спільного відпочинку, їхня спільна присутність на святкуванні свят, а також факт піклування та надання допомоги позивачкою ОСОБА_4 за її життя, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а згодом участь позивачки в організації її поховання, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між нею та ОСОБА_4 склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні сім`ї.

Покази свідків не можуть бути єдиним доказом на підтвердження сімейних стосунків зі спадкодавцем.

Крім того як сама позивачка, так і допитані у судовому засіданні свідки пояснили, що ОСОБА_1 заміжня, має власну родину: має чоловіка, сина, з якими разом проживає. Такі обставини є взаємовиключними і не можуть свідчити про наявність факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Вирішуючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем слід врахувати, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як вже зазначалося , відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово і кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

З дослідженої судом копії спадкової справи вбачається, що 21.07.2021 до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області звернулася ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_5 та відповідно онукою спадкодавці ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , у зв`язку з чим 21.07.2021 приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 64/2021.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України, яка регулює спадкування за правом представлення, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що онука спадкодавці ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса у встановлений ст. 1270 ЦК України строк із заявою про прийняття спадщини на майно бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , син якої та батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 є спадкоємицею за правом представлення.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем, оскільки позивачкою не доведено, що встановлення такого факту слугуватиме захисту, виникненню, зміні або припиненню її особистих чи майнових прав, зважаючи, що спадкоємицею усього майна ОСОБА_4 є її онука ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 89, 141, 263-265, 268, 352, 354, 355, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РФ.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко