Справа №385/334/24
Провадження № 2-з/385/6/24
про забезпечення доказів
05.03.2024 року суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Чорного Сергія Олександровича про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Заявник мотивує заяву тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 17.04.2007 року по 16.08.2023 рік. На підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 року шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу було придбано майно, що належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності.
На разі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний конфлікт та непримиримі протиріччя з приводу поділу спільно нажитого майна. З моменту розірвання шлюбу й по сьогоднішній день заявник намагалась знайти спільну мову з ОСОБА_2 та вирішити питання про поділ майна подружжя мирним шляхом, однак останній не бажає ділити майно з заявницею, про що неодноразово заявляв.
Звертає увагу суду, що доки заявник тривалий час перебувала закордоном, за цей час ОСОБА_2 забрав та заховав документи, що засвідчують право власності на майно. Підтвердженням чого є заява від 22.10.2023 року написана до ВП №1 м. Гайворон Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від ОСОБА_1 . Працівниками поліції була проведена профілактична бесіда з ОСОБА_2 під час якої він погодився повернути документи, однак так цього і не зробив. Тобто усі правовстановлюючі документи на спірне майно знаходяться у ОСОБА_2 та заявник не має до них доступу.
Також ОСОБА_2 заволодів документами на 1/2 нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 29.02.2016, що не є спільною сумісною власністю, оскільки заявник дану частку майна отримала у подарунок від своїх батьків.
Тобто, ОСОБА_2 незаконно заволодів не лише правовстановлюючими документами на майно, що підлягає поділу, а й на майно заявника, яке не є предметом спору.
Зважаючи на вищеописані складні конфліктні відносини сторін, вважає за необхідне просити суд витребувати правовстановлюючі документи у ОСОБА_2 для безперешкодного, справедливого розгляду справи з приводу поділу майна та повернути правовстановлюючі документи на 1/2 частку нежитлового приміщення магазину, набутих на підставі договору дарування їх законній власниці.
Оглянувши матеріали заяви про забезпечення доказів, приходжу до наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Відповідно до частини 2 статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Згідно частини 3 статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Відповідно до пунктів 4-5 частини 1 статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 4 статті 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.
Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.
Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18
Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.
З метою забезпечення права на судовий захист та враховуючи неможливість отримання заявником та її представником, вказаних у заяві доказів самостійно, а також приймаючи до уваги те, що представником заявника достатньо обґрунтовано та доведено необхідність забезпечення доказів, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення доказів.
Керуючись ст. ст. 116, 117, 118, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Чорного Сергія Олександровича про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.
Вжити заходи забезпечення доказів шляхом витербування у ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , правовстановлюючих документів на наступне майно:
1) на нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 23.12.2015 року;
4) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;
5) транспортний засіб Toyota Camry 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію цієї ухвали направити ОСОБА_2 для виконання, заявнику та представнику заявника - для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: А. М. ГРИШАК