ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2024 року

м.Харків

справа №635/2077/14

провадження №22-ц/818/673/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Ловланік"про стягнення заборгованості ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року, постановлене суддею Юдіним Є.О.

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ловланік» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Ловланік» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 75 371,16 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 17 лютого 2014 року еквівалентно 651 244,50 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 серпня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року змінено в частині визначення порядку стягнення коштів, вказано, що солідарному стягненню на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ТОВ «Ловланік» (з кожного поручителя окремо). В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог банку про стягнення з неї як поручителя заборгованості за кредитним договором № 0 в розмірі 75371,16 доларів США, скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що судом не повністю встановлено усі обставини справи, які мають значення, неправильно досліджено та оцінено докази, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року змінено в оскаржуваній частині. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», в розмірі 75 371,16 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 651 244,50 грн, з яких: 70 616,39 доларів США - заборгованість за кредитом, в тому числі 17 282,87 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 2 889,71 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 1 718,01 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 332,19 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року в оскаржуваній частині, а також в частині розподілу судових витрат скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ловланік» на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» по 1827 грн судового збору з кожного. Стягнуто з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 5481 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги. Стягнуто з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 7308 грн. судового збору за подачу касаційної скарги. В іншій частині рішення не оскаржувалося та не переглядалося.

Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» задоволено. Постанову Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року справу прийнято до свого провадження.

Під час нового розгляду у суді апеляційної інстанції правонаступник ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_1 подав заяву про відмову від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Ловланік» та закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частини 2 статті 49, частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Пунктом 4 ч.1 статті 255 та ч. 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За правилами ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст.377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Відмова від позову є правом позивача. Підстав неприйняття відмови від позову колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині вимог до ОСОБА_3 , то відсутні підстави для прийняття відмови від позовних вимог до ОСОБА_2 та ТОВ «Ловланік» та закриття провадження у справі в цій частині. Рішення суду у зазначеній частині набрало законної сили.

Тому заява, ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині вимог до ОСОБА_3 . Внаслідок чого рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374,377, 389, 390 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , який є правонаступником ПАТ «Укрсиббанк», про відмову від позову задовольнити частково.

Прийняти відмову правонаступника ПАТ «Укрсиббанк» - ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Визнати нечинним рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 квітня 2014 року в частині позовних вимог до ОСОБА_4 .

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова