Справа № 604/79/24
Провадження № 2/604/107/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Підволочиської селищної ради (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, ОСОБА_1 - адвокат Драус О.О. звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 51,5 м.кв., житловою площею 17,9 м. кв, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видане 30 березня 1992 року на підставі рішення виконкому Жеребківської сільської ради від 02 лютого 1992 року №03 на ім`я ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка, за життя, склала заповіт, згідного з яким житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_3 заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу, яка здійснювала догляд за ОСОБА_2 до дня її смерті та похоронила її. 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок, однак, у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. Крім того, із свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30 березня 1992 року вбачається, що воно видане на ім`я ОСОБА_3 . Зазначена розбіжність могла бути допущена із підстав того, що імена ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спорідненими іменами, що не було враховано під час ведення погосподарських книг. У зв`язку із наведеним виникає необхідність встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 30 березня 1992 року на підставі рішення виконкому Жеребківської сільської ради від 02 лютого 1992 року №03, що буде мати для позивача юридичне значення та породжуватиме юридичні наслідки.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник, - адвокат Драус О.О., не з`явилися, однак подали заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд вважає за можливе прийняти рішення в судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Жеребки, Підволочиського району, Тернопільської області, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07 серпня 2014 року Підволочиським РС УДВС України в Тернопільській області. Як вбачається із копії картки платника податків їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 05 квітня 2023 року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №54.

Відповідно до довідки №41, виданої Підволочиською селищною радою 04 квітня 2023 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала і була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , на день її смерті у цьому житловому будинку інших зареєстрованих осіб не було.

Як вбачається із довідки №345, виданої Підволочиською селищною радою 27 березня 2023 року, ОСОБА_1 дійсно похоронила ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із заповітом, складеним 22 травня 2013 року та посвідченоим секретарем виконавчого комітету Жеребківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться під АДРЕСА_3 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30 березня 1992 року, житловий будинок АДРЕСА_3 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

У словнику-довіднику «Власні імена людей» 3-тє видання, виправлене, зазначено, що ім`я ОСОБА_5 , Тодор - те саме, що ім`я ОСОБА_4 .

Як вбачається із архівної довідки №439 архівного відділу Тернопільської області №5 від 12 травня 2023 року, по документах архівного фонду «Жеребківська сільська рада» у господарських книгах села Жеребки станом на 15 квітня 1991 року значиться господарство ОСОБА_6 , разом із нею проживала донька - ОСОБА_3 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася.

Згідно із архівною довідкою №30 архівного відділу Тернопільської області №5 від 10 січня 2024 року, у господарських книгах села Жеребки станом на 1995 року значиться господарство ОСОБА_3 .

У довідці №48, виданій 14 вересня 2023 року виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, зазначено, що домоволодіння АДРЕСА_3 належить померлій ОСОБА_2 .

З інформації №148 та довідки №149 від 26 серпня 2023 року, виданих БТІ Підволочиського району, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Із інформації приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчука О.І. від 30 серпня 2022 року №68/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно.

Таким чином, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка, за життя, склала заповіт, відповідно до якого житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_3 заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу, яка здійснювала догляд за ОСОБА_2 до дня її смерті та похоронила її. 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок, однак, у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. Крім того, із свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 березня 1992 року вбачається, що воно видане на ім`я ОСОБА_3 . У зв`язку із наведеним виникає необхідність встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 30 березня 1992 року на підставі рішення виконкому Жеребківської сільської ради від 02 лютого 1992 року №03, оскільки для позивача це має юридичне значення та породжуватиме юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Враховуючи неможливість виправлення помилки в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу відповідатиме інтересам позивача, забезпечить реалізацію її законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що розташований в АДРЕСА_3 від 30 березня 1992 року, виданого на підставі рішення виконкому Жеребківської Ради народних депутатів №03 від 02 лютого 1992 року, де по-батькові вказано невірно, а саме зазначено, що головою колгоспного двору є ОСОБА_3 , замість вірного зазначення - « ОСОБА_2 ».

Крім того, оскільки позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на належне спадкодавцю майно, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80, 89, 223, 211, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Підволочиської селищної ради (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами в порядку спадкування - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що розташований в АДРЕСА_3 від 30 березня 1992 року, виданого на підставі рішення виконкому Жеребківської Ради народних депутатів №03 від 02 лютого 1992 року, де по-батькові вказано невірно, а саме зазначено, що головою колгоспного двору є ОСОБА_3 , замість вірного зазначення - « ОСОБА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,5 м.кв, житловою площею 17,9 м.кв, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.