Справа №: 398/6499/23
провадження №: 2-с/398/30/24
УХВАЛА

Іменем України

"26" лютого 2024 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкова Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі №398/6499/23 за заявою комунального підприємства «Теплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ про стягнення з неї на користь КП «Теплокомуненерго» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2020 по 31 жовтня 2023 року в сумі 5020 (п`ять тисяч двадцять) грн. 47 коп., з них: 4318 грн. 69 коп. на загально будинкові потреби з опалення, 625 грн 93 коп - абонентське обслуговування, 58 грн. 38 коп. інфляційних нарахувань та 17 грн. 47 коп. три відсотки річних від суми боргу, та судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп., виданий 05.01.2024 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі №398/6499/23 (провадження № 2-н/398/195/24).

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.02.2024 року вона отримала вказаний судовий наказ, та ознайомившись з ним вважає таким, що підлягає скасуванню, оскільки між нею та стягувачем існує спір щодо суми нарахованої заборгованості. Так, стягувачем до заяви про видачу судового наказу не долучено жодного документу, який би доводив факт укладення договору про надання послуг з опалення та постачання гарячої води між КП «Теплокомуненерго» та ОСОБА_1 . Також стягувачем не долучено доказів щодо спожитої теплової енергії і їх вартості. Таким чином, стягувачем не долучено жодних доказів, які доводять факт виникнення і існування спірних правовідносин.

Вивчивши заяву про скасування судового наказу, оглянувши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У пункті 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

До того ж підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не вбачається.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Судом встановлено, що копію зазначеного судового наказу ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку 10.02.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заява про скасування судового наказу подана 22.02.2024 року, отже строк подання заяви про його скасування заявником не пропущено.

Заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, що свідчить про наявність спору, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

За приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо вимоги заявника про стягнення із Комунального підприємства «Теплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 151,40 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Положення ст.164 ЦПК України не передбачає порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст. 171, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі №398/6499/23 за заявою комунального підприємства «Теплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, задовольнити.

Скасувати судовий наказ у справі №398/6499/23 (провадження № 2-н/398/195/24) від 05.01.2024 року, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за заявою комунального підприємства «Теплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2020 по 31 жовтня 2023 року в сумі 5020 (п`ять тисяч двадцять) грн. 47 коп., з них: 4318 грн. 69 коп. на загально будинкові потреби з опалення, 625 грн 93 коп - абонентське обслуговування, 58 грн. 38 коп. інфляційних нарахувань та 17 грн. 47 коп. три відсотки річних від суми боргу, та судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп.

У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами, в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити заявнику та боржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.І. Стручкова