Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3279/23 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу 286/3279/23 за позовом Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пузін Денис Миколайович

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.В.

встановив:

Позивач у серпні 2023 року звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла в зв`язку з невиконанням вимог кредитного договору б/н, укладеного між сторонами 08.12.2006 року, за яким відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Оскільки належним чином зобов`язання відповідачем не виконувались, станом на 17.07.2023 року виникла заборгованість в розмірі 47 502,73 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 38 688,36 грн. та відсотками в сумі 8 814,37 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість за договором б/н від 08.12.2006 року в розмірі 47 502,73 грн. та 2 684,00 грн. сплаченого банком судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» не надав жодних доказів, які б підвереджували наявність між сторонами договірних відносин щодо отримання кредиту за договором б/н від 08.12.2006 року. Вважає, що даний договір не можна вважати укладеним, оскільки не погоджені істотні умови договору, в тому числі щодо визначення розміру відсоткової ставки, які до того ж не підписані позичальником. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що надані банком Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору укладеного між сторонами і що саме ці умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 грудня 2006 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який згодом було збільшено до 50 000,00 грн. (а.с.14,15).

Відповідно до ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст. 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання Заяви, у якій зазначено, що вона разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг. Крім того, у даній заяві зазначена сума кредитного ліміту 250,00 грн.; базова процентна ставка 22,8% із розрахунку 360 днів на рік (тобто 1,9% на місяць); строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості щомісячним платежем в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с.17).

Тобто, долучена до матеріалів справи заява, яка підписана сторонами, свідчить про те, що вони дійшли згоди щодо відсоткової ставки, яка визначена у розмірі 1,9% на місяць (22,8% на рік).

Крім того, Банком на підтвердження обґрунтування позову до суду першої інстанції крім розрахунку заборгованості надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с.32-39).

Також до позовної заяви була надана довідка про зміну кредитного ліміту з 21 600,00 грн. до 50 000,00 грн. (а.с.14) та довідка про видачу трьох кредитних карток за договором, строк дії останньої визначено до 31 травня 2011 року (а.с.16).

Окрім того, у матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 (а.с.18-22).

Відповідач, не заперечував факт підписання ним відповідного паспорту та не спростував належними і допустимими доказами обставини узгодження сторонами договору такої істотної умови, як розмір процентної ставки за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи спір, суд першої інстанції, врахувавши вказані обставини та надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 47 502,73 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредитув сумі 38 688,36 грн. та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 8 814,37 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пузін Денис Миколайович, залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 травня 2024 року.

Головуючий Судді