Справа № 143/864/23
01.03.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
У вересні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 142257 грн. 31 коп.
Позов мотивовано тим, що рішенням Погребищенського районного суду від 18.09.2018 року у справі № 143/735/18 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
У добровільному порядку таке судове рішення відповідач виконувати відмовився, тому 18.09.2018 року вона отримала в суді виконавчий лист № 143/735/18 та направила його до Погребищенського відділу ДВС для вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду.
Однак, відповідач ОСОБА_2 й далі ухиляється від виконання рішення суду, жодного разу аліменти на утримання дитини не сплатив, що призвело до утворення заборгованості по аліментах, яка продовжує зростати.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст. 180, 196 СК України, просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 142257 грн. 31 коп.
18.09.2023 року суддею ухвалено відкрити провадження у справі та її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 19, 20).
Ухвалою суду від 29.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 30).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, натомість 28.11.2023 року до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі (а.с. 28).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, однак 01.03.2024 року до канцелярії суду подав заяву, в якій просить судове засідання, призначене на 11 год. 30 хв. 01.03.2024 року, провести у його відсутність, заперечує щодо позовних вимог та їх задоволення (а.с. 37).
Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Разом із цим, в судовому засіданні 15.01.2024 року позивачка ОСОБА_1 підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини, просить стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів. Крім того, зауважила, що подала виконавчий лист на виконання у 2018 році. Відповідач не сплачує аліменти протягом чотирьох років. Розшук боржника здійснювався у межах виконавчого провадження по стягненню аліментів. За весь період відповідач здійснював незначні внесення по аліментах.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 15.01.2024 року позов не визнав та пояснив, що не знав, що у 2018 році судом розглядалась справа щодо стягнення з нього аліментів, так як у позові було невірно зазначено його адресу, а саме, що він проживає в с. Розкопане, а він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Дізнався про стягнення аліментів від працівника поліції у 2019 році. Також пояснив, що з червня 2019 року здійснював незначні платежі. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильності вирішення спору, визначившись із нормами матеріального права, предметом правового регулювання яких є спірні правовідносини, суд встановив наступне.
Так судом встановлено, що заочним рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.08.2018 року у справі №143/735/18 стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2018 року і до її повноліття (а.с. 11).
08.03.2023 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як « ОСОБА_6 » (а.с. 10).
Погребищенським районним відділом державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження № 57498953 здійснюється примусове виконання виконавчого листа №143/735/18, виданого 19.09.2018 року Погребищенським районним судом Вінницької області, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2018 року і до її повноліття.
Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по вищезазначеному виконавчому листу від 18.09.2018 року № 143/735/18 по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини станом на 31.07.2023 року сукупний розмір заборгованості із моменту відкриття виконавчого провадження складає 138681 грн. 31 коп., сукупний розмір заборгованості становить 142257 грн. 31 коп. (а.с. 12-14).
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».
У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21, зроблено висновки, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів; невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується».
Звертаючись із позовом до суду, позивачка в позовній заві надала відповідний розрахунок та вказала, що за період з 01.06.2019 року по 01.08.2023 року сума неустойки (пені), яку відповідач має сплатити на її користь за прострочення сплати аліментів, становить 802073 грн. 48 коп. та з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості по аліментах, що складає 142257 грн. 31 коп.
Відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.
З огляду на викладене та з метою визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період, а також задля встановлення дійсних обставин можливого порушення прав дитини та застосування ефективного способу захисту її інтересів, суд наводить власний розрахунок суми пені, виходячи із зазначеної вище формули та відомостей, що містяться у матеріалах справи (розрахунку заборгованості зі сплати аліментів).
При цьому, за відсутності інших відомостей, суд при здійсненні розрахунку виходить із того, що погашення заборгованості по аліментах в період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року відповідачем здійснювалося впродовж місяця, за який мав сплачуватися відповідний періодичний платіж, або в перший день наступного місяця (а.с. 12-14).
Таким чином, виходячи із правових позицій Верховного Суду, наданого позивачкою розрахунку заборгованості по аліментах, розмір неустойки (пені) по аліментах за період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року необхідно розраховувати наступним чином:
№Заборгованість по аліментах за відповідний місяцьКількість днів прострочення заборгованості по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до 31.07.2023Розрахунок пеніРозмір пені за відповідний період
1.червень 2019 року - 1433 грн. 90 коп.1831433,90Х183Х1%2624,04
2.липень 2019 року - 1527 грн. 89 коп.1521527,89Х152Х1%2322,40
3.серпень 2019 року - 1527 грн. 89 коп.1211527,89Х121Х1%1848,75
4.вересень 2019 року - 1527 грн. 89 коп.911527,89Х91Х1%1390,38
7.грудень 2019 року 0,00 грн.0не нараховується0,00
8.січень 2020 року - 1716 грн. 25 коп.311716,25Х31Х1%532,04
9.лютий 2020 року 0,00 грн.0не нараховується0,00
30.листопад 2021 року - 3576 грн. 00 коп.2743576,00Х274Х1%9798,24
31.грудень 2021 року - 3576 грн. 00 коп.2433576,00Х243Х1%8689,68
32.січень 2022 року - 3576 грн. 00 коп.2123576,00Х212Х1%7581,12
33.лютий 2022 року - 3576 грн. 00 коп.1843576,00Х184Х1%6579,84
34.березень 2022 року - 2576 грн. 00 коп.1532576,00Х153Х1%3941,28
35.квітень 2022 року - 3576 грн. 00 коп.1233576,00Х123Х1%4398,48
36.травень 2022 року - 3576 грн. 00 коп.923576,00Х92Х1%3289,92
37.червень 2022 року - 3576 грн. 00 коп.623576,00Х62Х1%2217,12
38.липень 2022 року - 3576 грн. 00 коп.313576,00Х31Х1%1108,56
39.серпень 2022 року 0,00 грн.0не нараховується0,00
40.вересень 2022 року - 2876 грн. 00 коп.3342876,00Х334Х1%9605,84
42.листопад 2022 року - 3576 грн. 00 коп.2733576,00Х273Х1%9762,48
43.грудень 2022 року - 3576 грн. 00 коп.2423576,00Х242Х1%8653,92
44.січень 2023 року - 3576 грн. 00 коп.2113576,00Х211Х1%7545,36
45.лютий 2023 року - 3576 грн. 00 коп.1833576,00Х183Х1%6544,08
46.березень 2023 року - 3576 грн. 00 коп.1523576,00Х152Х1%5435,52
47.квітень 2023 року - 3576 грн. 00 коп.1223576,00Х122Х1%4362,72
48.травень 2023 року - 3576 грн. 00 коп.913576,00Х91Х1%3254,16
49.червень 2023 року - 3576 грн. 00 коп.613576,00Х61Х1%2181,36
50.липень 2023 року - 3576 грн. 00 коп.313576,00Х31Х1%1108,56
Отже, сума пені за прострочення сплати відповідачем аліментів по періодичним платежам за період з 01.06.2019 року по 31.07.2023 року (останній відомий термін утворення заборгованості), виходячи із застосованої судом формули, становить 412099 (чотириста дванадцять тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 84 коп.
Разом з тим, сукупний розмір поточної заборгованості, на яку вона нараховується, згідно з розрахунком заборгованості по аліментах ВП № 57498953 становить 129701 грн. 16 коп.
Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, на яку вона нараховується, одержувач аліментів має право на стягнення 129701 грн. 16 коп. пені.
Під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
У силу приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, а тому заборгованість із аліментів виникла з його вини, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені).
Відповідач не надав суду жодних доказів стосовно того, що за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем він не міг утримувати свою неповнолітню дитину, так і не надав будь-яких заперечень щодо заборгованості по аліментах та пені.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов таких висновків.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову позивачки ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 129701 грн. 16 коп., а саме сукупного розміру поточної заборгованості, на яку вона нараховується.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
В ч.1 ст.1 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В силу п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом частин 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Зважаючи на те, що внаслідок розгляду даної справи державою Україна понесено певні матеріальні витрати, які полягають у неодержаному судовому зборі, який мав би бути спрямований на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, то держава Україна є особою, яка понесла судові витрати, в розумінні норми ч. 6 ст.141 ЦПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Отже, позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру.
За змістом підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ціна позову становить 142257 грн. 31 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь позивачки 129701 грн. 16 коп., що становить 91,17 відсотка від ціни позову.
Таким чином, із відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 1296 грн. 96 коп. (1422 грн. 57 коп. х 91,17% : 100%).
Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263, 268, 279, 284, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 129701 (сто двадцять дев`ять тисяч сімсот одна) грн. 16 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1296 (одна тисяча двісті дев`яносто шість) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 06.03.2024 року.

Суддя