Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення,

встановив:

Представник відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року в даній справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22.02.2024 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження, та надано строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

На виконання ухвали апеляційного суду від 22.02.2024 представник відповідача Кушнірук А. В. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року.

Заяву обґрунтовано тим, що про існування оскаржуваної ухвали він, як представник відповідача, дізнався 14 лютого 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, адже ухвала суду не надсилалася на його поштову адресу та в електронному кабінеті не розміщувалася, а також його довіритель не був повідомлений про винесення даної ухвали, відповідно строк апеляційного оскраження, передбачений статтею 354 ЦПК України, відповідачем пропущений з поважних причин.

У задоволенні заяви належить відмовити, оскільки зазначені заявником обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, з таких підстав.

Частинами п`ятою, шостою статті 272 ЦПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З аналізу змісту статті 272 ЦПК України можна зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим (постанова Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 548/467/20, провадження № 61-20673св21).

За визначенням, наведеним у підпункті 5.8 пункту 5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС), офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на викладене, відповідно до приписів частини сьомої статті 14 ЦПК України, надсилання судом копії судового рішення адвокату, як представнику відповідача, на офіційну електронну адресу, в розумінні приписів частини шостої статі 272 ЦПК України, є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи.

У даній справі під час розгляду справи в суді першої інстанції і під час подання апеляційної скарги представник відповідача користувався підсистемою «Електронний суд», що не заперечується учасником справи. При реєстрації в Електронному кабінеті ЄСІТС вказав адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вона є його офіційною електронною адреса в розумінні Положення.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ухвала» від 23.01.2024 по справі 161/15317/23 було надіслано 23.01.2024 16:00:35 одержувачу на його електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронної скриньки 23.01.2024 16:30:21.

Вказана обставина є достовірним доказом отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення суду. Тому перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції розпочався з наступного дня після доставлення електронного екземпляра ухвали суду першої інстанції на офіційну електронну адресу, тобто 24.01.2024.

Тому з урахуванням положень п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України останнім днем строку, протягом якого представник відповідач мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, було 07 лютого 2024 року.

З апеляційною скаргою представник відповідача звернувся 15.02.2023 (згідно з відміткою про формування апеляційної скарги в системі «Електронний суд»), тобто після закінчення строку, протягом якого він мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Доводи представника відповідача про те, що в його Електронному кабінеті відсутня оскаржувана ухвала суду, апеляційний суду відхиляє, оскільки пунктом 37 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана ухвала суду внесена до автоматизованої системи діловодства судів та надіслана до Електронних кабінетів учасників справи. Доказів протилежного представник відповідача не подав.

Крім того, як визначено у пункті 111 Розділу V «Перехідні положення» Положення про ЄСІТС, особа, яка використовує підсистему «Електронний суд», самостійно несе відповідальність за свій електронний кабінет, направлені йому копії судових рішень вважаються отриманими, про що Суду стає відомо з повідомлення про доставлення електронного листа.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Зазначеною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що наведені представником відповідача причини пропуску строку на подання апеляційної скарги не є поважними, інші причини у заяві не наведені.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року в справі № 757/48467/21 (провадження № 61-10924св22) вказано, що «для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Разом із тим, якщо учасник справи надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то такий учасник справи бажає (принаймні не заперечує), щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення».

Апеляційний суд вважає, що зазначені представником відповідача обставини свідчать, що можливість подання апеляційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого представника, зважаючи на наявність доказів про отримання ним копії ухвали суду саме 23.01.2024, тому пропуск строку на апеляційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із апеляційною скаргою, могла і повинна була уникнути при такому зверненні.

Апеляційний суд зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи з поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали заявникові реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну не вбачається.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку.

З огляду на викладене, представником відповідача ОСОБА_1 не наведено та не зазначено належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які б могли об`єктивного свідчити, що строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому особі, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до п. 3 ст. 357 ЦПК України, необхідно вказати інші підстави для поновлення строку та подати докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись ч.2 ст. 185, ст. 356, ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року.

Продовжити відповідачу ОСОБА_3 на десять днів з дня отримання копії даної ухвали термін на усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року в даній справі.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі невиконання у визначений строк вимоги суду про звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя