П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А.,

з участю секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2021 року у справі № 308/10663/20 (Головуючий: Лемак О.В.)

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою, у якій заінтересована особа: Чопська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи тим, що з 1998 року та по 2003 рік вона проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується поясненнями самого ОСОБА_3 . Її сусідкою, яка проживала в суміжному будинку за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 , 1922 року народження. Між нею та ОСОБА_4 склалися дружні відносини та у зв`язку з її похилим віком і відсутністю родичів, які б здійснювали догляд та допомагали ОСОБА_4 , такий здійснювала заявниця. Весною 2003 року відносини між нею та ОСОБА_3 погіршилися, оскільки останній зловживав спиртними напоями, і вона була вимушена припинити спільне проживання з ним. Оскільки заявниця не мала де жити, ОСОБА_4 запропонувала переїхати до неї, піклуватися про неї, вести догляд за нею та спільне господарство.

Разом із ОСОБА_4 заявниця проживала з березня 2003 року і до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші особи з ОСОБА_4 на день її смерті не проживали. Заповіту ОСОБА_4 не залишила, станом на 18.12.2019 року за оформленням спадщини ніхто не звертався, що підтверджується довідкою Тисаашванської сільської ради від 15.11.2018 р. № 699/02-32 та витягом зі Спадкового реєстру від 18.12.2019 р.

Заявниця зазначає, що після смерті ОСОБА_4 вона продовжувала проживати в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації місця проживання. За деякий час заявниця примирилася з ОСОБА_3 і 26.12.2014 року між ними було зареєстровано шлюб, а з 19.06.2015 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

18 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Гецянин І.С. для видачі свідоцтва про право на спадщину за ОСОБА_4 на підставі ст. 1264 ЦК України, як спадкоємцю четвертої черги, однак у видачі такого їй було відмовлено, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Гецянин І.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2019 року.

Необхідність встановлення факту проживання заявника з померлою ОСОБА_4 на день її смерті виникла, оскільки вказаною постановою нотаріуса їй роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину може бути видано після встановлення судом юридичного факту її проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 з березня 2003 року і на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2021 року заяву задоволено.

Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з березня 2003 року і на час відкриття спадщини.

На дане рішення суду подана апеляційна скарга ОСОБА_1 , особи яка не брала участі в розгляді справи окремого провадження, оскільки , до участі у цій справі не були залучені онуки спадкодавця та не надано жодного доказу факту проживання ОСОБА_5 з бабусею ОСОБА_1 . Право ОСОБА_2 на спадщину після померлої ОСОБА_4 оспорюється апелянтом, онуком спадкодавця, який не був залучений до участі у справі. У даному випадку має місце спір про право на спадщину, який повинен вирішуватися у порядку позовного провадження, то рішення суду першої інстанції, яке є предметом оскарження підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 залишенню без розгляду.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Павліченко Т.С., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 та її представника адвоката Мартинова Г.К., які просять закрити апеляційне провадження, так як права, свободи, інтереси ОСОБА_1 не вирішувалися оскаржуваним рішенням в цій справі.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була бабусею ОСОБА_1 , і після її смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_4 мала три сини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер в 2016 році, проживав окремо від померлої, заяву про прийняття спадщини не подавав, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживав окремо від померлої, заяву про прийняття спадщини не подавав та батько ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася і єдиним спадкоємцем після її смерті був син ОСОБА_8 , який більше шести останніх місяців до дня смерті матері проживав із нею і фактично прийняв спадщину.

Дані обставини стверджуються довідкою Сюртівської сільської ради № 769/02-28 від 06.09.2023, відповідно до якої станом на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_4 проживали онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 онук - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та невістка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно довідки № 558/02-30 від 23.11.2010 року виданої Тисаашванською сільською радою, що на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 ніхто не проживав і не був зареєстрований, що спростовує доводи заявника про проживання її з березня 2003 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 у спірному будинку, як у той час така проживала у свого сина ОСОБА_8 та онуків в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 не встиг оформити нотаріально спадщину після ОСОБА_4 , однак фактично прийняв її, так як проживав разом зі своєю матір`ю, що стверджується довідкою Сюртівської сільської ради № 769/02-28 від 06.09.2023 року.

Спадкова справа за ОСОБА_8 заведена і спадкоємцем є також син - ОСОБА_1 (апелянт у даній справі).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи вищезазначені обставини, судова колегія вважає, що має місце спір про право на спадщину, який повинен вирішуватися у порядку позовного провадження і рішення суду підлягає скасуванню, а заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду та роз`яснити їй право на звернення до суду на загальних підставах відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Із врахуванням встановлених обставин, клопотання ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження є безпідставним і у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а :

У клопотанні ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2021 року скасувати, а заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право звернення до суду на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 15 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді:

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Габор СОБОСЛОЙ