ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м.Черкаси

Справа № 705/6013/23
Провадження № 22-ц/821/440/24
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Симоненка Дмитра Євгенійовича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

03 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Подана заява мотивована тим, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року у справі №706/1106/17 із його батька, ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на користь матері, ОСОБА_3 , на його ОСОБА_1 , утримання, у твердій грошовій сумі 1 500 грн, щомісячно, починаючи з 21.08.2017 і до досягнення повноліття.

Вказує, що на даний час йому виповнилось вісімнадцять років, аліменти на його утримання не стягуються, однак він продовжує навчатись на денному відділенні Уманського національного університету садівництва, спеціальність «Геодезія та землеустрій».

Навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, щопівроку сплачує за навчання.

Відповідач, ОСОБА_2 , займається індивідуальною адвокатською діяльністю (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3911/10 від 26.02.2009, видане Київською обласною КДКЛ на підставі рішення №184 від 26.02.2009).

На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його утримання, так, як він продовжує навчання, в розмірі 4 000 грн, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення ним навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 4 000 грн, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23-х років, щомісячно, починаючи з 03.11.2023, тобто з моменту подачі позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку синові, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважав, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 4 000 грн.

Суд вважав, що вказаний розмір є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує кошти на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Симоненко Д.Є., посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, просив суд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, визначивши розмір аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 у розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення 23 років за умови продовження навчання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом прийнято рішення суду без урахування позиції відповідача, оскільки суд розглянув справу до закінчення строку на подання відзиву на позовну заяву і обмежив відповідача на право на доступ до правосуддя.

Вказує, що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення про отримання ним поштової кореспонденції (копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви), проте вказані документи він не отримував, оскільки наразі проживає у місті Києві.

Звертає увагу, що суд не дослідив обставини справи, які підлягають доказуванню в даній категорії справ та передчасно прийшов до висновку про задоволення позову.

Судом не враховано, що у відповідача на утриманні є неповнолітня дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність у відповідача права власності на будь-яке нерухоме майно, включаючи житло, відсутність у відповідача на даний час доходу від професійної діяльності, так як він офіційно не працевлаштований, оскільки здійснює догляд за дитиною та навчається в аспірантурі Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України з 01.05.2023 на денній формі навчання.

Також зазначає, що позивач не надав доказів того, що він навчається саме на момент звернення з даним позовом.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Симоненка Д.Є. залишити без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року залишити без змін, вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та винесеним на підставі норм чинного СК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що згідно повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.07.2023, виданого Уманським відділом ДРАЦС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батьком ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 , актовий запис № 1145 (а.с.9).

Згідно Довідки № 24-06/148 від 12.07.2023 ОСОБА_1 є студентом першого курсу 11-зм групи факультету лісового і садово-паркового господарства Уманського національного університету садівництва (ІV рівень акредитації), денної форми навчання ОР «бакалавр» за спеціальністю 193 Геодезія та землеустрій. Навчається на платній основі з відшкодуванням вартості навчання. Стипендія не нараховується. Термін навчання з 01.10.2022 по 30.06.2026 (а.с.12-13,14,15,16).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 16.02.2022 № 856/22-09 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 31.10.2018 по теперішній час ( а.с. 7).

В матеріалах справи міститься Договір про навчання у закладі вищої освіти №381/л/д/22 від 06.09.2022 та Договір № 460/л/д/22 від 06.09.2022, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 зарахований до Уманського національного університету садівництва, на денну форму навчання на платній основі ( а.с. 12-15).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані їх утримувати, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків

із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх

її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 навчається на факультеті лісового і садово-паркового господарства Уманського національного університету садівництва, денної форми навчання. Навчається на платній основі з відшкодуванням вартості навчання, стипендія не нараховується та потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01 жовтня 2022 року по 30 червня 2023 року.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є працездатною особою та законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітньому синові на період навчання та дійшов висновку про задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн, що є достатнім для потреб повнолітнього, який продовжує навчання та потребує кошти на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання.

Проте колегія суддів не в повній мірі погоджується із даними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що суд не дослідив обставини справи, які підлягають доказуванню в даній категорії справ та передчасно прийшов до висновку про задоволення позову, долучивши до апеляційної скарги відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копію наказу № 24 від 29.03.2023 про розмір оплати за надання платних послуг Інститутом держави і права імені В.М. Корецького НАН України, адвокатські запити, копію наказу №64 від 01.05.2023 про зарахування до аспірантури Інституту за кошти фізичних та юридичних осіб.

Щодо долучених відповідачем доказів до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли є можливим прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи, у цьому випадку на відповідача.

У п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення змісту п. 6 ч. 2 ст. 356, ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 367 ЦПК України вказує на те, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі подання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи, що подані відповідачем до апеляційної інстанції докази (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 25 травня 2017, довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія наказу №64 від 01.05.2023 про зарахування до аспірантури Інституту за кошти фізичних та юридичних осіб) мають виключне значення для правильного вирішення справи, вважає за доцільне їх прийняти.

З доданих доказів судом апеляційної інстанції установлено, що у відповідача є неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відсутність у нього у власності будь-якого нерухомого майна.

Доводи скаржника, що він на даний час не отримує доходів від професійної діяльності, так як він офіційно не працевлаштований, не отримує заробітну плату, тривалий час не здійснює професійну діяльність адвоката у зв`язку з доглядом за дитиною, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки відповачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного та не надано доказів, зупинення ним адвокатської діяльності та здійснення ним догляду за дитиною.

Крім того, посилання скаржника на відсутність у відповідача на даний час доходу спростовується наданими ним доказами, саме навчання в аспірантурі на платній основі.

Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження заборони на обмеження на працевлаштування, отже відповідач є особою здоровою та працездатною.

Таким чином, надаючи правову оцінку вказаним доказам у сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, та враховуючи принцип справедливості і розумності, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на повнолітнього сина, який продовжує навчання, до досягнення ним 23-річного віку у з 4 000 грн до 3 000 грн.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, оскільки суд розглянув справу до закінчення строку на подання відзиву на позовну заяву і обмежив відповідача на право на доступ до правосуддя та в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення про отримання ним поштової кореспонденції (копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви), проте він вказані документи він не отримував, оскільки наразі проживає у місті Києві , не приймаються судом апеляційної інстанції.

Так, із матеріалів справи вбачається, що із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 03 листопада 2023 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Роз`яснено, що відповідач має право протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали подати відзив на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви було направлено ОСОБА_2 , згідно супровідного листа 08 листопада 2023 року, яку останнім було отримано 23 листопада 2023 року, що підтверджується підписом у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

11 грудня 2023 через систему Електронний суд представник відповідача адвокат Симоненко Д.Є подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, що може свідчити про те, що відповідачу було відомо про даний позов.

Крім того, 12 грудня 2023 року на електронну пошту адвоката Симоненка Д.Є. було направлено копію позовної заяви з додатками.

Тому представник відповідача мав можливість як професійний адвокат подати відзив на позовну заяву у менший термін, ніж 15 днів.

Крім того, за не подання відзиву, суд не позбавлений права вирішувати справу за наявними в ній матеріалами.

Посилання скаржника, що копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви були направлені на адресу по якій він не проживає спростовується матеріалами справи, а саме у поданих до суду заявах та апеляційній скарзі зазначена адреса ОСОБА_2 , яка вказана і у позовній заяві, а саме : АДРЕСА_2 , та на яку були направлені копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками.

При цьому, відповідачем в апеляційній скарзі не конкретизована адреса його проживання лише вказано, що проживає у м. Києві, тому вказані посилання є безпідставними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для зміни судового рішення а саме зменшення розміруаліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 4 000 грн до 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 адвоката Симоненка Дмитра Євгенійовича задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 4 000 грн до 3 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 20 березня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко