Номер провадження: 22-ц/813/3797/24
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України про захист прав споживачів шляхом визнання дій банку протиправними,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України про захист прав споживачів шляхом визнання дій банку протиправними (а.с. 1-7).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року матеріали цивільної справи було вирішено передати за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва для розгляду по суті (а.с. 25).

02.01.2024 канцелярією Одеського апеляційного суду було зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказану ухвалу. Апелянт просить суд оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою направити справу до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано відповідні положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено можливість подання позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, та відповідно не враховано наступні обставини справи, а саме той факт, що позивач зареєстрований у Приморському районі м. Одеси, а тому розгляд справи, на думку апелянта, має бути здійснено саме за відповідним місцем реєстрації позивача (а.с. 29-31).

Провадження в справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до вимог ст. 369 ЦПК України.

22.01.2024 канцелярією Одеського апеляційного суду було зареєстровано відзив на апеляційну скаргу, поданий відповідачем - АТ «Укрсиббанк». Відповідач вважає оскаржувану ухвалю законною та зазначає, що суд першої інстанції вірно визначив, що цивільна справа підсудна Подільському районному суду м. Києва. Крім того, відповідач зауважує, що ОСОБА_1 не оскаржує договір банківського рахунку або його обслуговування/ надання банківських послуг. Підставою позову є дії відповідача щодо виконання постанови державного виконавця, що не підпадає під дію законодавства про захист прав споживачів. Тому відповідач просить відхилити апеляційну скаргу (а.с. 59-62).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши наявні матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва, а тому керуючись положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передав справу іншому суду.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом позовних вимог є визнання протиправними дій відповідача АТ «Укрсиббанк» щодо виконання постанови державного виконавця про арешт коштів ОСОБА_1 на цільовому рахунку «за start картковий».

З обставин даної справи вбачається, що відповідач здійснює банківське обслуговування грошового рахунку позивача, що також не заперечувалось сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

З преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з положеннями ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.

Клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

За п. 2 ч. 3 ст. 47 вказаного Закону до банківських послуг належать , зокрема, відкриття та ведення поточних (розрахункових, кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, клієнт за договором банківського рахунку є споживачем банківських послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

До відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать відносини, які виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб (у тому числі про відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій). Вказаний висновок узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду в постанові від 10.08.2023 (справа № 990/93/23).

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Враховуючи наведене, оскільки в даній справі на правовідносини, що виникли між сторонами поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», позивач мав право звернутися до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування. Отже, суд першої інстанції помилково застосував норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали про передачу справи за підсудністю.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький