Номер провадження № 2/521/891/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйка І.А.,

при секретарі судового засідання Скрипченко Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання спадкового договору, -

В С Т А Н О В И В:

01.09.2023 року позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, у якому просить суд: розірвати спадковий договір, укладений 20.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Таранською А.М. Одеського міського нотаріального округу Одеської області зареєстрований в реєстрі за номером №3137; скасувати заборону (обтяження), накладене за спадковим договором від 20.06. 2021 року на 1/5 частку домоволодіння,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,яка належить ОСОБА_1 , зареєстровано в реєстрі за №3138.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.

15.02.2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали заяви про слухання без їх особистої участі, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 частка домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №261273113 від 12.06.2021 року. Позивачка є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою з Департаменту адміністративних послуг ОМР від 02.08.2023 року.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач 20.06.2021 року уклали спадковий договір з відповідачем, який було посвідчено приватним нотаріусом Таранською А.М. Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за номером 3137.

Відповідно до п. 1 договору, позивачка передасть після своєї смерті в особисту приватну власність відповідачу належну їй 1/5частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач зобов?язався виконувати її розпорядження у випадку їх наявності.

Згідно ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Згідно ст.. 1307 ЦК України, на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним. Відчужувач має право призначити особу, яка буде здійснювати контроль за виконанням спадкового договору після його смерті. У разі відсутності такої особи контроль за виконанням спадкового договору здійснює нотаріус за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Судом встановлено, що основними підставами позову є те, що у позивачки відсутні інші родичі, окрім відповідача, відповідач не проживає разом із позивачкою з травня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка має захворювання та той факт, що позивачка знаходиться на обліку КУ «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Хаджибейського району м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики ОМР».

Судом встановлено, що за змістом спадкового договору не передбачено обов`язку відповідача проживати разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, суд, після дослідження спадкового договору не встановив, які саме розпорядження мав виконувати відповідач та, які розпорядження просила його виконувати відповідачка. В матеріалах суду відсутні докази того, що позивачка зверталась до відповідача з вимогою виконати її розпорядження, а відповідач відмовлявся виконувати такі розпорядження.

Суд зазначає, що та обставина, що позивачка знаходиться на обліку КУ «Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Хаджибейського району м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики ОМР», сама по собі не дає підстав для висновку про невиконання відповідачем умов спадкового договору. Аналогічного висновку дійшов КЦС ВС у постанові від 07.04.2021 році справа №280/1380/17.

Також, суд роз`яснює, що наявність захворювань у позивачки та відсутність інших родичів не можуть вважатись належними доказами того, що відповідач не виконує умови спадкового договору.

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_3 , як свідка, оскільки її заява не посвідчена нотаріально, а тому суд не може встановити особу, яка написала таку заяву.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року в справі № 2-879/13 (провадження № 61-10802св18) зазначено, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Враховуючи, що позивачем, на переконання суду, не виконаний процесуальний обов`язок довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог, зокрема на підтвердження факту невиконання відповідачем розпоряджень відчужувача за спадковим договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 651, 1302-1308 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 282, 352, 354 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання спадкового договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.