Номер провадження № 2/521/1684/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Одеси, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бочевар М.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_2 , який є батьком позивача ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого відкрилася спадщина на належну померлому квартиру АДРЕСА_1 . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 13.01.2023 року вбачається, що 28.05.2009 року державним виконавцем Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, було винесено постанову серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 27.10.2023 року № 352189329 також вбачається, що 28.05.2009 року державним виконавцем Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, було винесено постанову серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , що було зареєстровано (перенесено після видачі Позивачці свідоцтва про право на спадщину), за рішенням приватного нотаріуса ОМНО Сегеченко І.М. 21.06.2023 року.

Позивачу на теперішній час невідомо з яких підстав було накладено вказані арешти, так як із листа відповіді № 54569 від 14.08.2023 року, наданого начальником Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)вбачається, що надати інформацію стосовно виконавчого провадження, у межах якого було винесено постанову серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , не виявляється можливим, адже строк зберігання виконавчого провадження вичерпаний.

Шляхом аналізу відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, винесених відносно ОСОБА_3 та виконавчих проваджень, відкритих по невиконаним останнім судовим рішенням, позивачу вдалося дізнатися, що арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 був накладений 28.05.2009 року постановою державного виконавця Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно в рамках виконавчого провадження ВП 10181350 з виконання Постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13.05.2008 року по справі № 3-13665/08 про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у розмірі 17,00 гривень. 14.07.2023 року позивачем зазначена сума боргу з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій була сплачена, про що Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено заявою від 14.07.2023 року, однак відповідач належним чином не відреагував, арешт на квартиру АДРЕСА_2 скасовано не було.

Оскільки наявність зареєстрованого арешту на квартиру АДРЕСА_2 не дозволяє позивачці розпорядитися нею на власний розсуд, що порушує її права як власника такого майна, вона вимушена звернутись до суду та просить задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зняти (скасувати) арешт, накладений 28.05.2009 року постановою державного виконавця Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 24.11.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності,.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Однак, на адресу суду від відповідача надійшов відзив, згідно якого вважали позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Позивачки ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа № 4/2023.

21.06.2023 року приватним нотаріусом нотаріального округу Одеської області Сегеченко І.М. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , спадкова справа № 4/2023, зареєстровано в реєстрі за № 625 та зареєстровано за останньою право власності на вищевказану квартиру.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 10.10.2023 року вбачається, що 28.05.2009 року державним виконавцем Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, було винесено постанову серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 27.10.2023 року № 352189329 також вбачається, 28.05.2009 року державним виконавцем Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, було винесено постанову серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , що було зареєстровано (перенесено після видачі Позивачці свідоцтва про право на спадщину), за рішенням приватного нотаріуса ОМНО Сегеченко І.М. 21.06.2023 року.

Відповідно до листа Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.08.2023 року № 54569 надати інформацію стосовно виконавчого провадження, у межах якого було винесено постанову серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , не виявляється можливим, адже строк зберігання виконавчого провадження вичерпаний.

З Єдиного державного реєстру судових рішень, винесених відносно ОСОБА_3 та виконавчих проваджень, відкритих по невиконаним останнім судовим рішенням позивач дізналась, що арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 був накладений 28.05.2009 року постановою державного виконавця Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно в рамках виконавчого провадження ВП 10181350 з виконання Постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13.05.2008 року по справі № 3-13665/08 про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у розмірі 17,00 гривень.

14.07.2023 року зазначена сума боргу з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій була позивачем сплачена, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на суму 400,00 грн., призначення платежу оплата боргу, виконавчого збору, та витрат за ВП 10181350, проте станом на день звернення до суду арешт накладений на належну позивачці квартиру знято не було.

Отже, наявність зареєстрованого арешту на квартиру АДРЕСА_2 перешкоджає позивачці розпоряджатися належним їй майном.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, суд констатує, що позивач ОСОБА_1 в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

На сьогодні позивач ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, має намір розпорядитися належною їй квартирою, проте через наявність арешту, позбавлена можливості це зробити, чим порушуються її права як власника майна.

Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі та керуючись ст.ст. 56, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна (адреса місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Старицького, буд. 10А, ) - задовольнити.

Зняти (скасувати) арешт, накладений 28.05.2009 року постановою державного виконавця Другого відділу Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АВ № 964650 про накладення арешту на нерухоме майно, з квартири АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2024 року.

Суддя: Громік Д.Д