Справа № 152/219/24
У Х В А Л А

21 лютого 2024 року м. Шаргород

Справа №152/219/24

Провадження №2/152/149/24

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження та перевіривши на відповідність вимогам ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

09.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи від 09.02.2024 року справа передана в провадження судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л. (а.с.11).

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із позовної заяви, відповідачем у справі є ОСОБА_2 , місцем проживання якого зазначено с. Стрільники Тульчинського району Вінницької області (а.с.2).

Судом здійснено електронний запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Згідно із відповіддю №443921 від 12.02.2024 року, в Єдиному державному демографічному реєстрі відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача відсутні (а.с.12).

Також, судом 12.02.2024 року здійснено запит до Шпиківської селищної ради Тульчинського району щодо підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача в с. Стрільники Тульчинського району (а.с.13).

З відповіді Стрільницького старостинського округу Шпиківської селищної ради від 12.02.2024 року вбачається, що на території Стрільницького старостинського округу відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований, а в АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання проживає матір відповідача ОСОБА_3 (а.с.15).

13.02.2024 року судом здійснено запит до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.16).

З відповіді Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , згідно з наявною інформацією станом на 04.04.2016 року, з 06.08.2003 року зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с.19).

15.02.2024 року судом здійснено запит до Тиврівської селищної ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.20).

21.02.2024 року Тиврівська селищна рада повідомила Шаргородський районний суд про те, що відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та інші персональні дані у неї відсутні (а.с.22).

Згідно з ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Оскільки з відповіді Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , згідно з наявною інформацією станом на 04.04.2016 року, з 06.08.2003 року зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с.19), то судом встановлено, що останнім відомим місцем проживання відповідача є смт. Тиврів.

Отже, позовну заяву подано до Шаргородського районного суду Вінницької області з порушенням правил підсудності, встановлених ч.1 ст.27 ЦПК України.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом… Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України (ч.ч.1, 3 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру суддів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги вказані обставини, Шаргородський районний суд Вінницької області не може розглядати вказану справу, яка не віднесена до його підсудності в силу вимог ст.ст.27, 28 ЦПК України, тобто не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої ст.6 Конвенції.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, в тому числі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України).

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

Таким чином, з врахуванням отриманої інформації від Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.02.2024 року (а.с.19), встановлено, що позовна заява відноситься до підсудності Тиврівського районного суду Вінницької області, тому позовну заяву слід передати на розгляд до вказаного суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.2, 27, ч.9 ст.28, ст.ст.31, 32, 258, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до іншого суду за встановленою підсудністю до Тиврівського районного суду Вінницької області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 21.02.2024 року.

Суддя: