Справа 688/515/24
№ 2/688/362/24
Рішення

Іменем України

05 березня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх дітей: неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча офіційно працевлаштований та має таку можливість, інших дітей не має.

Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, на даний час старша дочка ОСОБА_3 досягла повноліття і навчається на 4 курсі на денній формі навчання в Національному університеиі Біоресурсів і природокористування України, факультет ветеринарної медицини, навчання за державним замовленням, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, з дня звернення до 30.06.2026 (закінчення навчання).

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 .

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання непоновлітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Сторони є батьками двох дітей: неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтв про народження дітей.

На даний час неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

Старша дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,досягла повноліття та навчається на денній формі навчання Національному університеті Біоресурсів і природокористування України, факультет ветеринарної медицини, навчання за державним замовленням в м. Київ, закінчує навчання 30.06.2026р., що підтверджується довідкою з навчального закладу №24 від 18.01.2024. Навчання безоплатне, на період навчання не працює, зареєстрована та проживає в гуртожитку в м. Київ, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. Батько не надає матеріальну допомогу на навчання.

Відповідач фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дітей, одна з яких навчається у вищому навчальному закладі, винятково на мати ОСОБА_1 , що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою.

4.Норми права, які застосував суд.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 31.01.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дитини та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений розмір аліментів також цілком відповідає усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину.

Позивач не довів можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж визначив суд.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

ОСОБА_1 обґрунтовано звернулася до суду в інтересах повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, про стягнення аліментів.

Проте з врахуванням того, що повнолітня дочка є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , яка потребує матеріальної допомоги, є повнолітньою та дієздатною, тому в силу ст. 199 СК України аліменти мають стягуватися на її користь, а не на користь матері ОСОБА_1 .

Враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не спростував можливість надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання повнолітньої дочки, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на період навчання ОСОБА_3 та на її користь у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 31.01.2024 (дня пред`явлення позову) до 30.06.2026 (закінчення навчання), що буде необхідною і достатньою матеріальною допомогою останній на період навчання.

Попри очевидну потребу у належному харчуванні, забезпеченні одягом, взуттям, навчальним приладдям, витратах на переїзд тощо, позивач належним чином не обґрунтувала розмір таких витрат, які слід стягнути з відповідача та не надала суду відповідні докази.

Позивач не довела можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж визначив суд.

Відповідач не надав суду доказів про розмір його доходів та відсутність можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу на навчання у розмірі, яку визначив суд.

На переконання суду, з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, стягнута сума аліментів є достатньою для забезпечення нормального функціонування повнолітньої, що навчається, збереження її здоров`я, розвитку та задоволення соціально-культурних потреб.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

6.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн (за дві позовні вимоги).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 180-182, 183, 199-201 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 31.01.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,аліменти на навчанняу розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 31.01.2024 (дня пред`явлення позову) до 30.06.2026 (закінчення навчання), але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за 1 місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Алла ЦІДИК