Справа № 147/92/24
Провадження № 2/147/112/24
УХВАЛА

05 березня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів,

в с т а н о в и в:

24 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2024 у справі №147/92/24 (провадження 2/147/112/24) визначено головуючого суддю Мудрак А.М.

Ухвалою судді від 29 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

13 лютого 2024 року від відповідача ОСОБА_2 поштовим зв`язком до суду надійшло клопотання, в якому він просить: проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, чим забезпечити йому можливість безпосередньо брати участь у озгляді справи; зупинити провадження у справі. В обґрунтування зазначив, що він перебуває на службі в ЗСУ у ВЧ НОМЕР_1 , а тому на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України просить зупинити провадження у справі на строк перебування в лавах ЗСУ, до звільнення з військової служби.

05 березня 2024 року від представника позивача адвоката Бодачевського Р.В. до суду надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтовані тим, що відповідачем надано суду в якості доказів довідку за формою 5 про те, що він признавий на військову службу під час загальної мобілізації та проходить службу у складі в/ч НОМЕР_1 , однак подані документи не дають підстав для зупинення провадження, оскільки у вказаному документі не зазначено, що в/ч НОМЕР_1 , де відповідач проходить службу, переведена на військовий стан.

В судове засідання 05 березня 2024 року позивач та його представник не з`явились. 05.03.2024 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, конверт з повісткою повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись зі змістом клопотання відповідача та заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Щодо заявленого клопотання відповідача ОСОБА_2 про перехід від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже чинним ЦПК України справа про зміну способу стягнення аліментів віднесена до категорії справ малозначні справи, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.7 ст. 277 ЦПК України передбачено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З огляду на те, що зазначена справа в силу п.1 ч.4, п.3 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України підлягає розгляду лише в порядку спрощеного провадження, відповідач не навів достатніх підстав для розгляду справи в загальному позовному провадженні, можливість брати участь під час розгляду справи відповідачу надана, а тому суд не приймає доводи відповідача щодо доцільності розгляду справи в порядку загального позовного провадження та не вбачає підстав для задоволення клоптання в цій частині.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

За правилами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідачем у клопотанні про зупинення зазначено, що він перебуває на службі в ЗСУ у військовій частині НОМЕР_1 та у зв`язку з цим просить зупинити провадження у справі до звільнення його з військової служби.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою перевірки доводів викладених в клопотанні про зупинення провадження у справі та наявності чи відсутності відповідних для цього підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, враховуючи наданих позивачем заперечень щодо поданого клопотання, суд дійшов висновку про необхідність витребування з військової частини НОМЕР_1 відомостей про те, чи ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан (зокрема чи беруть участь у виконанні бойових завдань) або залучені до проведення антитерористичної операції.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання відповідача ОСОБА_2 про перехід розгляду справи №147/92/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів з спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження - залишити без задоволення.

Витребувати з військової частини НОМЕР_1 відомості, чи дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції та відомості про те, чи ОСОБА_2 бере участь у виконанні бойових завдань.

Одночасно роз`яснюємо, що відповідно до вимог ч.7-ч.9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя А.М. Мудрак