Справа № 548/525/24
Провадження №4-с/548/3/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Скаржник прохає суд зобов`язати начальника Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барановську С. скасувати постанову про арешт майна боржника, постановлену 16.04.2018 у виконавчому провадженні № 55759895 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із змісту скарги ОСОБА_1 , за результатом звернення до Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття вказаного вище арешту із майна померлого ОСОБА_2 , 04.12.2023 він отримав відмову, в якій зазначено про неможливість скасування арешту державним виконавцем та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.

05.03.2024 скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Нормою частини 1 статті 449 ЦПК визначено, що скаргу може бути подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Імперативним приписом частини 2 статті 449 ЦПК України закріплено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 127 ЦПК України).

Разом із тим, при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Суддею встановлено, що про відмову у знятті арешту з майна померлого ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 державним виконавцем повідомлено останнього 04.12.2023 (лист за вих. № 17-28/28763), про що вказує і безпосередньо скаржник у поданій суду скарзі, до суду за результатом цієї відмови він звернувся 05.03.2024 (протокол авторозподілу судової справи між суддями від 05.03.2024), тобто ним на момент звернення до Хорольського районного суду із скаргою пропущено встановлений законодавцем десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Водночас, скаржником ОСОБА_1 не додано до матеріалів скарги клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця.

Частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 , оскільки ним пропущений десятиденний строк звернення із скаргою до суду та не подано клопотання про поновлення такого строку.

Керуючись ст.ст. 126, 186, 447 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - відмовити.

Матеріали скарги невідкладно повернути скаржнику ОСОБА_1 .

Роз`яснити скаржнику, що він вправі звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця в разі, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Старокожко