Суддя Бугера О. В.
Справа № 641/3189/23
Провадження № 2/644/183/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 29 липня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 329Ф-ІК-400, згідно якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 3.3.1. Договору); позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору позичальник зобов`язується використати Кредит виключно за таким цільовим призначенням: для здійснення Позичальником розрахунків з метою придбання у власність наступного майна: 2-кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м.. Зігдно до п. 3. договору позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 118200,00 грн., під 17 % річних, з кінцевою датою повернення 28.07.2031 року.

Також, 29 липня 2011 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 329Ф-ІК-400/z2.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов`язань Позичальника за кредитним договором.

28.03.2017 року права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 280317іп_2.

Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 280317іп_2 від 28.03.2017, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором відповідачів за кредитним договором та договором забезпечення з усіма наступними додатками та змінами.

Разом з тим, відповідачі умови кредитного договору не виконували, кредитні кошти не повернули.

Як наслідок, станом на 17.05.2023 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 102659,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 96434,30 грн.; заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 6225,13 грн.;

За таких обставин АТ «ТАСКОМБАНК» просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 102659,43 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 11.07.2023 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача за довіреністю М.Бондаренко 07.11.2023 року подала суду заяву у якій просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, рекомендовані повідомлення повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавалось.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про розгляд справи, подала на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначала що у задоволенні вказаного позову потрібно відмовити, оскільки повністю заперечує проти позовних вимог та вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки вважає, що на момент звернення до суду строк позовної давності сплив, також позивачем не підтверджено факту виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів Позичальнику та невиконання умов кредитного договору Позичальником; відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути Позивач; в матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів; позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до Відповідачів, а саме в матеріалах справи відсутній оригінал договору про передання права вимоги та оригінали додаткових угод до цього договору, що виключає можливість впевнитися, що право вимоги до Відповідача передавалося Позивачу; також подається в матеріали справи копія судового рішення, що встановлює обставину, що АТ «ТАСКОМБАНК» не має документів, які б підтверджували факт передання права вимоги; АТ «ТАСКОМБАНК» не надав наказ при прийняття на роботу фізичної особи ОСОБА_3 , копії свідоцтва про заняття адвокатської діяльності не надано, витяг з реєстру адвокатів не надано, судово-бухгалтерська експертиза за кредитним договором не долучено до позову, договір іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , до позову не долучений, також ПАТ «ВТБ» не повідомив її належним документальним чином про відступлення прав вимоги до нового кредитора АТ «ТАСКОМБАНК»; до позову не долучено документи: записи або витяги телефонних дзвінків, або акт/протокол інше документальне оформлення переговорного процесу, або пропозиції врегулювання заборгованості до звернення до суду та вжиття реструктуризації боргу; АТ «ТАСКОМБАНК» звертаючись до банку не врахував форс-мажорних обставин військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою запровадження воєнного стану, а отже обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору. Обставини непереборної сили засвідчуються сертифікатом Торгово-промислової палати України (ТПП). Проте, Листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 ТПП. Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Крім, того АТ «ТАСКОМБАНК» звертаючись до суду не врахував та проігнорував, п. 15 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Крім, того АТ «ТАСКОМБАНК» звертаючись до суду не врахував та проігнорував що неустойка (штраф, пеня, відсотки), інші платежі, які за своєю суттю є платою за прострочення платежів, під час воєнного стану позичальникам не нараховуються, а ті, що нараховані з 24 лютого 2022 року повинні бути списані, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України.

Окрім цього, зазначала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2023 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з 29.05.2023 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вважала, що у такому випадку погашення боргу перед банком у сумі 51329,7 грн. є доходом ОСОБА_1 , а 1/3 частина від боргу становить 17109,9 грн., таким чином борг ОСОБА_1 перед АТ «ТАСКОМБАНК» становить 68439,6 грн. а борг ОСОБА_2 становить 34219,9 грн.

Також, відповідачкою ОСОБА_2 неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи, судом відповідачці було роз`яснено її право приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції або направити до суду представника, оскільки відповідачка перебуває за межами країни. Одночасно із поданням заяв про відкладення розгляду справи, відповідачка подає відзиви, які містять аналогічні доводи. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачка ОСОБА_2 неодноразово була повідомлена про час та дату розгляду справи, подала суду відзив на позовну заяву, заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавала, представника не направила, хоча таке право їй було роз`яснено, суд вважає недоцільним відкладення розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного Кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 29 липня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 329Ф-ІК-400, згідно умов якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 118200,00 грн., під 17 % річних, з кінцевою датою повернення 28.07.2031 року, кредит наданий для здійснення Позичальником розрахунків з метою придбання у власність наступного майна: 2-кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м., тобто твердження відповідачки ОСОБА_2 , що в матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів не знаходять свого підтвердження.

Сторони кредитного договору погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в кредитному договорі № 329Ф-ІК-400.

Також, 29 липня 2011 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 329Ф-ІК-400/z2, згідно якого Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов`язань Позичальника за кредитним договором.

Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки № 93228 від 29.07.2011 року та меморіальним ордером № 68118, відповідно до яких ОСОБА_1 видано грошові кошти в розмірі 118200,00 грн. та виписками по особовому рахунку за період з 28.03.2017 по 17.05.2023 року, тобто твердження відповідачки ОСОБА_2 , що позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів Позичальнику та невиконання умов кредитного договору Позичальником не знаходять свого підтвердження.

28.03.2017 року права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 280317іп_2.

Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 280317іп_2 від 28.03.2017, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором відповідачів за кредитним договором та договором забезпечення з усіма наступними додатками та змінами.

Таким чином, ПАТ «ВТБ Банк» передало АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитним договором № 329Ф-ІК-400 від 29 липня 2011 року, укладеним із ОСОБА_1 та договором поруки № 329Ф-ІК-400/z2, укладеним із ОСОБА_2 , тобто твердження відповідачки ОСОБА_2 , що позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до Відповідачів, а саме в матеріалах справи відсутній оригінал договору про передання права вимоги та оригінали додаткових угод до цього договору, що виключає можливість впевнитися, що право вимоги до Відповідача передавалося Позивачу не знаходить підтвердження, суду надано копії належним чином повідчених укладених угод.

30 січня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК» надіслало відповідачу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором в зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, яку останнім було залишено без належного реагування.

Також, 30 січня 2023 року, АТ «ТАСКОМБАНК» надіслало відповідачу ОСОБА_2 з якою було укладено договір поруки повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором в зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань, яку останнім було залишено без належного реагування, тобто твердження відповідачки ОСОБА_2 , що ПАТ «ВТБ» не повідомив її належим документальним чином про відступлення прав вимоги до нового кредитора АТ «ТАСКОМБАНК»; до позову не долучено документи: записи або витяги телефонних дзвінків, або акт/протокол інше документальне оформлення переговорного процесу, або пропозиції врегулювання заборгованості до звернення до суду та вжиття реструктуризації боргу, не знаходять підтвердження.

Суд вважає належним та допустимим доказом по даній справі виписку по особовому рахунку за період з 28.03.2017 року по 17.05.2023 року, із урахуванням висновків Верховного Суду викладених в постанові від 14.07.2020 року по справі № 367/4970/13-ц, постанові від 08.07.2020 року по справі №464/4985/15-ц, постанові від 02.07.2020 року по справі №753/16745/15-ц, постанові від 20.10.2020р. по справі № 456/3643/17 (провадження № 61-9882 св20), які враховуються судом, на підставі ч.4 ст.263 ЦПК України.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 329Ф-ІК-400 від 29 липня 2011 року, станом на 17.05.2023 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 102659,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 96434,30 грн.; заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 6225,13 грн., тобто наданий розрахунок містить детальний розпис нарахованої заборгованості, а тому твердження відповідачки ОСОБА_2 , що відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути Позивач не знаходять свого підтвердження. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою не було надано суду, так само, як і свого розрахунок суми заборгованості.

Також, щодо твердження відповідачки ОСОБА_2 , що АТ «ТАСКОМБАНК» звертаючись до банку не врахував форс-мажорних обставин військову агресію російської федерації проти України, ігнорування п. 15 «Прикінцевих та Перехідних положень» Цивільного Кодексу України, не відповідають дійсності, оскільки із дослідженого судом розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування неустойки (штраф, пеня, відсотки), інші платежі, які за своєю суттю є платою за прострочення платежів, позичальникам не нараховувались.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо поділу суми заборгованості пропорційно з урахуванням рішення про стягнення аліментів, оскільки стягнення аліментів на утримання дітей не впливає на розподіл кредитної заборгованості перед банком та такий розподіл не передбачено чинним законодавством.

Щодо заяви відповідачки ОСОБА_2 , що АТ «ТАСКОМБАНК» не надав наказ про прийняття на роботу фізичної особи ОСОБА_3 , копії свідоцтва про заняття адвокатської діяльності, витягу з реєстру адвокатів, суд зазначає, що до позовної заяви копії документів, що підтверджують повноваження представника були долучені, а саме копія довіреності із визначенням повноважень та строку її дії, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю.

Щодо заяви відповідачки ОСОБА_2 про пропуску позивачем строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Окрім того, суд зазначає що у Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК).

Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У п.12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.04.2023р.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачами умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконані, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення АТ «ТАСКОМБАНК» до суду за захистом своїх прав та інтересів, шляхом стягнення боргу із боржника та поручителя. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю та з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 329Ф-ІК-400 від 29 липня 2011 року, яка утворилась станом на 17.05.2023 року і становить 102659,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 96434,30 грн.; заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 6225,13 грн.

Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідачів, в розмірі 2684,00 грн, в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 11, 525, 526, 530, 546, 553, 554, 610, 612, 624, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст.10, 12, 76, 81, 89, 95, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 ст.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м Київ, вул. С. Петлюри, 30, ), заборгованість за договором № 329Ф-ІК-400 від 29.07.2011 року, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченої) 96434,30 грн.; заборгованості по процентам (в т.ч. простроченої) 6225,13 грн., а всього в розмірі 102659 (сто дві тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м Київ, вул. С. Петлюри, 30, ), понесені судові витрати в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок по 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 коп. з кожного.

Повний текст рішення виготовлений 01.05.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера