Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2436/23
Провадження № 2/650/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді - Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС - Агропродукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ТОВ «ЮТС- Агропродукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні обґрунтовуючи тим, що з серпня місяця 2017 р. працював у відповідача..

Після початку збройної агресії рф с. Степне було окуповане. Після деокупації (в листопаді 2022 р.) позивач звернувся до відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платі, на що йому повідомлено про звільнення, при цьому жодних розрахунків не проведено, в зв` язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЮТС- Агропродукт» з 2017 р., по травень 2022 р. За січень 2022 р. позивачу було нараховано заробітну плату у повному об`ємі, а виплачено після утримання всіх необхідних відрахувань 6930.21 грн., яку було перераховано на банківську картку позивача.

У лютому місяці 2022 р., позивачу було нараховано аналогічну суму, відповідно виплата мала б теж складати відповідну суму. Однак у зв`язку із збройною агресією рф виплата заробітної плати працівникам підприємства не здійснювалась в тому числі і позивачу. У березні - квітні місяці 2022 р. позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати. У травні місяці 2022 р. пропрацювавши 12 робочих днів, позивач звільнився. За неповний робочий місяць йому було нараховано, але не виплачено 2 692,47 грн. (сума, що складає до виплат).

Невиплата заробітної плати роботодавцем дійсно має місце, однак роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій, або дії інших обставин непереборної сили.

З моменту окупації з лютого 2024 р., підприємство не працювало, війська рф проникли на територію ТОВ «ЮТС - Агропродукт» та викрали майно, про що адміністрацією підприємства подано заяву до поліції. Після деокупації населеного пункту с. Степне, підприємство не здійснювало посівну компанію ні в 2022 р., ні в 2023 р. Діяльність підприємство повністю не відновило до цього часу, оскільки більша частина земель заміновані.

Таким чином вважає, що порушення виплати заробітної плати працівникам при звільненні допущено як внаслідок бойових дій, так і обставин непереборної сили.

Просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши всі обставини справи суд приймає до уваги наступне.

Позивач з серпня місяця 2017 р., по травень місяць 2022 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. Дана обставина відповідачем не оспорюється.

Як вбачається із позовної заяви у травні місяці 2022 р. позивача було звільнено за ініціативи ТОВ «ЮТС - Агропродукт». Підстави звільнення позивачем не оскаржувалися.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ЮТС - Агропродукт» має перед позивачем заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає за січень місяць 2022 р. 13 665,02 грн., лютий місяць 13 665,02 грн., березень місяць 6 798,00 грн., травень 5 548,01 грн., усього 39 676,05 грн.

Суми вказані без урахування утримання обов`язкових податків та зборів, інших платежів.

Представником відповідача сума заборгованості вказана позивачем не визнається. При цьому на її спростування представник відповідача надав супровідну відомість для перерахування коштів на поточні рахунки № 1764 за січень 2022 р., згідно якої вбачається (запис № 42), що ОСОБА_1 виплачено заробітну плату в сумі 6 930,21 грн., яку перераховано на картковий рахунок позивача.

При цьому представник відповідача не заперечує, що сума нарахування заробітної плати за січень місяць 2022 р. склала 13 665,02 грн. З цієї суми утримано військовий збір у розмірі 204,98 грн., та ПДФО у розмірі 2 459,70.

Крім того здійснено відрахування суми у розмірі 4070,23грн., відповідно до виконавчого документа по виконавчому провадженню 35867659 від 02.01.2013 р., і цих відрахувань позивачу виплачено 6 930,21 грн.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву та пояснень представника відповідача у судовому засіданні сума невиплаченої заробітної плати за лютий місяць є аналогічною до суми виплат за січень місяць 2022 р.

У розрахунку заборгованості позивачем теж зазначено аналогічну суму за лютий місяць, але без необхідних відрахувань. Таким чином сума до виплат має складати 6 930,21 грн.

Як зазначено представником відповідача у судовому засіданні позивач у березні квітні місяцях 2022 р. знаходився у відпустці без збереження заробітної плати, в зв`язку з чим за вказані місяці заробітна плата не нараховувалася.

У травні місяці 2022 р., згідно розрахунку заборгованості нарахована, але не виплачена сума заробітної плати складає 5 548,01 грн. Сума, яка підлягає до виплати з урахуванням всіх необхідних утримань складає 2 692,47 грн.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст. 115 вказаного кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 19213,03 грн.,

З урахуванням предмету спору, підстав позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідком, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 19213,03 грн.

Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем до суду не надано. Разом з цим судом враховується, що такий розмір заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, визначений без урахування утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку під час затримки розрахунку при звільненні судом враховується наступне.

Позивачем ні в позовній заяві, ні в розрахунку заборгованості не зазначено дату звільнення з роботи, не надано суду довідку про середній заробіток. Розрахунку середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що має місце заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати перед позивачем.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ТОВ «ЮТС - Агропродукт» звернулося 11.01.2022 р. до поліції із заявою щодо протиправного заволодіння 09.04.2022 р. російськими військовими майном ТОВ «ЮТС - Агропродукт».

Крім того відповідно до розпорядження № 24 від 01.03.2023 р. Херсонської обласної ради «Про заповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили ТОВ «ЮТС - Агропродукт» віднесено до суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили.

Таким чином вини роботодавця ТОВ «ЮТС - Агропродукт» у невиплаті належних звільненому працівнику ОСОБА_1 сум судом не встановлено, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача позивача щодо стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 12,13,81,89,258, 259,263,264, 265 ЦПК України, ст. 47,94,115,116,117 КЗпП України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС - Агропродукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС - Агропродукт» на користь ОСОБА_1 19 213.03 грн., нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС - Агропродукт» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС - Агропродукт» судовий збір в сумі 1211.2 грн на користь держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК