Справа № 932/2179/24
Провадження №2-з/932/24/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі судового засідання Кирилішиної В.Д.,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Дмитрія Вячеславовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Дмитрія Вячеславовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просить суд:

1) Накласти заборону на відчуження нерухомого майна: житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 27748261) та земельну ділянку, кадастровий номер :02:147:0056, власником якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є ОСОБА_3 , а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим уповноваженим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку тощо).

2) Заборонити вносити зміни до реєстру територіальної громади стосовно зареєстрованого місця проживання осіб у житловому будинку N АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, станом на 02.07.2023 за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька померлого) разом зі своїми дітьми: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За вказаною адресою, на момент смерті ОСОБА_4 фактично мешкали: - ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (останні 12 років) - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане 05.12.2023. З метою відкриття спадкової справи та прийняття спадщини в порядку ст. 1266 Цивільного кодексу України (спадкування за правом представлення) ОСОБА_8 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Яковлевої І.М. Так, згідно витягу зі спадкового реєстру N?75013706 від 05.12.2023, встановлено, що 21.06.2023 від імені ОСОБА_4 складено заповіт (номер у спадковому реєстрі 70820609), який було посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Ковальовою Є.Є. 12 грудня 2023 року до приватного нотаріуса Ковальової Євгенії Євгеніївни від ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було подано заяви про прийняття спадщини за законом. 04.01.2024 до приватного нотаріуса Ковальової Євгенії Євгеніївни від ОСОБА_1 подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер якої: :02:147:0056, згідно статті 1266 Цивільного кодексу України, (спадкування за правом представлення). 04.01.2024 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ковальовою Євгенією Євгеніївною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 склав заповіт 21.06.2023, про те що усе належне йому рухоме та нерухоме майно, а також усе, що йому буде належати на день смерті заповідає ОСОБА_3 . Стан здоров?я ОСОБА_4 на протязі останніх трьох років стрімко погіршувався та був нестабільний, а після ушкоджень (перелому) нижніх кінцівок відчував постійну біль, майже не піднімався з ліжка, мав психічні розлади на фоні вживання алкогольних напоїв та протиепілептичних засобів, які прописували йому лікарі. На момент складання заповіту міг не розуміти значення своїх дій, а відтак і сам заповіт буде недійсним. Зазначене підтверджується поясненнями громадянина ОСОБА_6 , який вже на протязі 12 років мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та допомагав ОСОБА_4 у побуті. Також за вказаною адресою мешкала ОСОБА_5 , дочка спадкодавця, яка мала явні психічні розлади, знаходилась на обліку у КЗ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», де за призначенням лікаря щодня отримувала таблетки «Метадон», а також з 2017 року їй був поставлений діагноз: ВІЛ-інфекція, безсимптомне носійство вірусу імунодефіциту людини. Також за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_7 , який є рідним братом ОСОБА_6 . ОСОБА_6 пояснив, що ніколи не чув про бажання ОСОБА_4 заповісти своє майно ОСОБА_3 , а ні від нього самого, а ні від будь-кого іншого. 04.01.2024 приватним нотаріусом Ковальовою Євгенією Євгеніївною на підставі заяви ОСОБА_3 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок N? АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,1га кадастровий номер якої: :02:147:0056. Вказує, що отримане свідоцтво про право на спадщину надає ОСОБА_3 можливість прийняття рішень, що пов?язані із широким колом можливостей щодо способів розпорядження майном.

Представник заявника вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від можливих недобросовісних дій з боку ОСОБА_3 або інших осіб, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення. Невжиття заходів такого забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у разі їх задоволення та стане перешкодою у відновленні таких, оскільки спонукатимуть до додаткових процесуальних дій за наявності виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке:

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

В даному випадку представником заявниці не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які ним заявлено, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вони планують звернутися до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявником зазначено, те, що ОСОБА_3 , отримавши свідоцтво про право на спадщину, має можливість прийняття рішень, що пов`язані із широким колом можливостей щодо способів розпорядження спадковим майном, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Разом з тим, заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна, а лише твердження заявника про потенційну можливість відповідача до форсування певних дій, у разі не забезпечення позовних вимог без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 183/5864/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, представником заявника не надано доказів на підтвердження своїх вимог, на підставі яких суд мав би змогу пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, представник заявника не долучає до заяви про забезпечення позову відомості щодо ринкової вартості майна, що позбавляє суд можливості вирішити питання про співмірність заявлених позивачем вимог вартості майна, щодо якого позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову, відтак заява про забезпечення позову суперечить поняттю співмірності, яке передбачене ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Дмитрія Вячеславовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Овчиннікова