Номер провадження: 22-ц/813/2410/24
Справа № 496/283/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/283/23

Номер провадження: 22-ц/813/2410/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зєйналової А.Ф.к.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос»,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про розірвання договору суборенди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором суборенди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» на рішення Біляївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Горяєва І.М. 08 серпня 2023 року, повний текст рішення складений 18 серпня 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) розірвати договір суборенди земельної ділянки №5 від 31.03.2014 року, кадастровий номер :01:002:0437, площею - 1,8295 гаю, укладений між ТОВ «Колос» та ОСОБА_1 , дата державної реєстрації - 03.04.2014 року, номер запису про інше речове право - 5288795; 2) стягнути з відповідача плату за суборенду земельної ділянки за період з 2020 року по 2022 рік включно у розмірі 8 967,60 грн. та пеню в сумі - 1516,10 грн., а всього - 10483,70 грн.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є орендарем земельної ділянки, площею - 1,8295 га., кадастровий номер :01:002:0437, розташованої на території Граденицької сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) району Одеської області згідно договору оренди земельної ділянки № 8 від 14.03.2014 року, яким передбачено право здавати земельну ділянку в суборенду, що був укладений нею з власницею цієї земельної ділянки ОСОБА_3 , якій ця земельна ділянка належить згідно державного акту серії ЯА № 086664 від 10.03.2005 року.

Згідно з договором суборенди земельної ділянки № 5, укладеним між позивачкою та відповідачем 31.03.2014 року, дата державної реєстрації - 03.04.2014 року, номер запису про інше речове право - 5288795, земельна ділянка площею - 1,8295 га., кадастровий номер :01:002:0437, була передана позивачкою в суборенду відповідачу ТОВ «Колос» на 25 років.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.4 цього договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою, у період з 01 серпня по 30 листопада кожного року дії договору суборенди земельної ділянки, сплачувати позивачці орендну плату у розмірі - 1 400,00 грн..

Згідно пункту 3.3 Договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. 31.12.2021 року до вказаного договору суборенди була укладена додаткова угода, якою було збільшено термін договору на 2 роки та було викладено п. 3.1. в такій редакції: «Орендна плата за рік складає 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але не може бути меншою за вартість 1,1 (однієї цілої та однієї десятої) тони пшениці станом на перше жовтня поточного року за середніми цінами, що сформовані основними зерновими трейдерами Одеської області».

Факт укладання та реєстрації договорів оренди та суборенди земельної ділянки підтверджується інформаційною довідкою від 27.12.2022 року № 318984474, в якій вказані всі реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0437.

З пунктів 3.1 3.4 договору суборенди від 31.03.2014 року земельної ділянки, кадастровий № :01:002:0437, вбачається, що суборендар - ТОВ «Колос» зобов`язаний своєчасно сплачувати позивачці орендну плату.

На даний час відповідачем ТОВ «Колос» не виплачено орендну плату за договором суборенди земельної ділянки від 31.03.2014 року, кадастровий № :01:002:0437, за 2020 - 2022 роки.

Позивачка неодноразово зверталася в усній та в письмовій формі до керівника ТОВ «Колос» з питання виплати заборгованості за договором суборенди земельної ділянки від 31.03.2014 року, кадастровий № :01:002:0437, за 2019 - 2022 роки, але питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, орендну плату позивачці не виплачено.

Розмір заборгованості з орендної плати за зазначеним Договором за 2020 - 2021 роки складає - 2 800,00 грн.. Щодо заборгованості за 2022 рік. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :01:002:0437 складає - 61 676,03 грн.. Таким чином орендна плата за 2022 рік складає - 6 167,60 грн. Загальна сума заборгованості з орендної плати складає - 8 967,60 грн. .

У відповідності до п. 3.7 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Таким чином розмір пені складає - 741,81 грн. (а. с. 3 6).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року задоволено вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розірвано договір суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року, кадастровий номер :01:002:0437, площею - 1,8295 га., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» та ОСОБА_1 , дата державної реєстрації - 03.04.2014 року, номер запису про інше речове право - 5288795.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» на користь ОСОБА_1 плату за суборенду земельної ділянки в період з 2020 року по 2022 рік включно у розмірі - 8 967,60 грн. та пеню в розмірі - 1 516,10 грн., а всього - 10 483,70 грн..

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі - 1 984,80 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги є доведеними. Права позивачки порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, а тому підлягають судовому захисту(а. с. 87 91).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ТОВ «Колос» в апеляційній скарзі просить закрити провадження в частині вимог про розірвання договору суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року, кадастровий номер :01:002:0437, площею - 1,8295 га., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» та ОСОБА_1 , дата державної реєстрації - 03.04.2014 року, номер запису про інше речове право - 5288795.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року в частині стягнення плати за суборенду земельної ділянки в період з 2020 року по 2022 рік включно в розмірі - 8 967,60 грн. та пеню в розмірі - 1 516,10 грн., а всього - 10 483,70 грн., просить скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимогах.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду в іншій цивільній справі №496/2305/23 (а. с. 131 131 зворотна сторона).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що судом не було з`ясовано, що на момент ухвалення рішення договір суборенди земельної ділянки був нечинний. Судом було розірвано договір, який на момент ухвалення рішення був відсутній. Оскільки правовідносини оренди, суборенди як похідні припинились, провадження в цій частині підлягало закриттю.

Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачка вказує на те, що факт дострокового припинення договору оренди земельної ділянки та припинення чинності договору суборенди не може бути в жодному разі підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплатити позивачці орендну плату за договором суборенди за 2020 2022 роки, якими відповідач користувався (а. с. 149 150).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргу ТОВ «Колос» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року (а. с. 144 144 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.11.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 159).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Колос» про зупинення провадження у справі.

ОСОБА_4 , діюча від імені ТОВ «Колос», у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Боднар М.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Просили в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив в її задоволенні відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Колос» підлягає задоволенню частково.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Позивачка являється орендарем земельної ділянки, площею - 1,8295 га., кадастровий номер :01:002:0437, розташованої на території Граденицької сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) району Одеської області згідно договору оренди земельної ділянки №8 від 14.03.2014 року, яким передбачено право здавати земельну ділянку в суборенду, що був укладений нею з власницею цієї земельної ділянки ОСОБА_3 , якій ця земельна ділянка належить згідно державного акту серії ЯА № 086664 від 10.03.2005 року (а. с. 15 - 17).

31 березня 2014 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» було укладено договір суборенди земельної ділянки, що підтверджується копією Договору суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року, актом передачі-прийому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в суборенду (а. с. 10 - 11).

Відповідно до п. 1.1. Договору суборенди орендар зобов`язується за плату передати суборендареві земельну ділянку у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобов`язується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства.

Згідно п. 1.3 Договору, зазначена земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_3 , виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0437, мас. 36, ділянка № НОМЕР_1 .

Як вбачається з п. 2.1. Договору, термін суборенди складає - 25 років з моменту прийняття об`єкту, що орендується і державної реєстрації договору суборенди, строком дії до 31 березня 2039 року.

31.12.2021 року орендарем та суборендарем було підписано додаткову угоду до договору суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року про зміну умов договору суборенди, відповідно до якої термін суборенди складає - 27 років з моменту прийняття об`єкту, що орендується і державної реєстрації договору суборенди; договір може бути розірваний в односторонньому порядку в разі не сплати суборендарем орендної плати за поточний рік в термін до першого грудня цього ж року; орендна плата за рік складає 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але не може бути меншою за вартість 1,1 тони пшениці станом на перше жовтня поточного року за середніми цінами, що сформовані основними зерновими трейдерами Одеської області (а. с. 12).

31.12.2021 року орендарем та суборендарем було підписано додаткову угоду до договору суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року про зміну умов договору суборенди, відповідно до якої термін суборенди складає - 27 років з моменту прийняття об`єкту, що орендується і державної реєстрації договору суборенди; договір може бути розірваний в односторонньому порядку в разі не сплати суборендарем орендної плати за поточний рік в термін до першого грудня цього ж року; орендна плата за рік складає 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але не може бути меншою за вартість 1,1 тони пшениці станом на перше жовтня поточного року за середніми цінами, що сформовані основними зерновими трейдерами Одеської області (а. с. 12).

15.05.2023 року між ОСОБА_1 та власником земельної ділянки ОСОБА_3 було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 14.03.2014 року, кадастровий номер :01:002:0437, площею 1,8295 га. (а.с. 127) Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно угода про розірвання договору оренди була зареєстрована 02.06.2023 року (а. с. 132 133).

По справі виникли правовідносини щодо розірвання договору, сплати заборгованості за договором.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується апелянтом лише в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, його законність та обґрунтованість перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч. ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглянувши спір, який виник між сторонами у даній справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню. Повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову в частині стягнення плати за оренду земельної ділянки. Однак дійшов помилкового висновку про задоволення вимог про розірвання договору суборенди.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття/відхилення аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Щодо розірвання договору суборенди, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.

Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Позивачка являється орендарем земельної ділянки, площею - 1,8295 га., кадастровий номер :01:002:0437, розташованої на території Граденицької сільської ради Одеського (колишнього Біляївського) району Одеської області згідно договору оренди земельної ділянки №8 від 14.03.2014 року, яким передбачено право здавати земельну ділянку в суборенду, що був укладений нею з власницею цієї земельної ділянки ОСОБА_3 , якій ця земельна ділянка належить згідно державного акту серії ЯА № 086664 від 10.03.2005 року (а. с. 15 - 17).

31 березня 2014 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» було укладено договір суборенди земельної ділянки, що підтверджується копією Договору суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року, актом передачі-прийому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в суборенду (а. с. 10 - 11).

Відповідно до п. 1.1. Договору суборенди орендар зобов`язується за плату передати суборендареві земельну ділянку у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобов`язується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства.

Згідно п. 1.3 Договору, зазначена земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_3 , виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0437, мас. 36, ділянка № НОМЕР_1 .

Як вбачається з п. 2.1. Договору, термін суборенди складає - 25 років з моменту прийняття об`єкту, що орендується і державної реєстрації договору суборенди, строком дії до 31 березня 2039 року.

31.12.2021 року орендарем та суборендарем було підписано додаткову угоду до договору суборенди земельної ділянки № 5 від 31.03.2014 року про зміну умов договору суборенди, відповідно до якої термін суборенди складає - 27 років з моменту прийняття об`єкту, що орендується і державної реєстрації договору суборенди; договір може бути розірваний в односторонньому порядку в разі не сплати суборендарем орендної плати за поточний рік в термін до першого грудня цього ж року; орендна плата за рік складає 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але не може бути меншою за вартість 1,1 тони пшениці станом на перше жовтня поточного року за середніми цінами, що сформовані основними зерновими трейдерами Одеської області (а. с. 12).

15.05.2023 року між ОСОБА_1 та власником земельної ділянки ОСОБА_3 було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 14.03.2014 року, кадастровий номер :01:002:0437, площею 1,8295 га. (а.с. 127) Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно угода про розірвання договору оренди була зареєстрована 02.06.2023 року (а. с. 132 133).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Крім того, вказані положення містяться в п. 2.2. договору суборенди земельної ділянки №5 від 31.03.2014 року.

З огляду на вказане договір суборенди було припинено - 02.06.2023 року внаслідок розірвання договору оренди та реєстрації розірвання договору оренди у державному реєстрі речових прав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Щодо доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору суборенди, то колегія суддів виходить з наступного.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року у справі №638/3792/20.

Предметом спору у вказаній справі є розірвання договору суборенди, та стягнення плати за договором та пені за порушення умов виконання договору суборенди.

Так колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що на час ухвалення судом рішення по справі, предмет спору щодо розірвання договору суборенди був відсутній у зв`язку з розірванням договору оренди, що було зареєстровано в державному реєстрі речових прав 02.06.2023 року, тому з огляду на вказане у задоволенні позову у вказаній частині слід відмовити.

З огляду на вказане, підстави для закриття провадження у справі відсутні, оскільки на момент ухвалення рішення суду між сторонами були наявні неврегульовані питання щодо стягнення плати за договором суборенди.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що стягнення заборгованості за договором суборенди, здійснювалось за період 2020 2022 роки, тобто коли договір був чинний. Однак, як на час ухвалення рішення так і на час перегляду апеляційним судом, відповідачем не було спростовано вимоги позову щодо стягнення плати за договором та пені за порушення умов виконання договору суборенди.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Колос» є частково доведеними, а тому вона підлягає задоволенню частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пункту 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного розгляду справи в частині розірвання договору суборенди, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог щодо розірвання договору суборенди підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні вказаних вимог за вищевказаного обґрунтування.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року в частині розірвання договору суборенди скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про розірвання договору суборенди земельної ділянки відмовити.

В решті рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе