Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2024 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 20 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 177101683, за умовами якого останньому надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 22000,00 грн строком повернення до 20 жовтня 2021 року. Також 30 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 26935-12/2021, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,50 % на добу строком повернення до 28 січня 2022 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови кредитних договорів не виконує, а також на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаними договорами, позивач просить стягнути з нього заборгованість:

- за договором кредитної лінії № 177101683 в сумі 78360,33 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу 21999,30 грн та заборгованість за відсотками 56361,03 грн;

- за договором про надання фінансового кредиту № 26935-12/2021 в сумі 8500,00 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу 4000,00 грн та заборгованість за відсотками 4500,00 грн.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 177101683, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 22000,00 грн зі сплатою дисконтної процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,42 % за день строком повернення до 20 жовтня 2021 року.

Цього ж дня між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 177101683 від 20 вересня 2021 року.

Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеною 31 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ТОВ «Таліон Плюс») та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено в новій редакції, згідно якої клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується відступити фактору (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор (ТОВ «Таліон Плюс») зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнту (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») за плату на умовах, визначених договором. Сторони погодили, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 177101683 в сумі 78360,33 грн, з яких: 21999,30 грн заборгованості за основною сумою боргу та 56361,03 грн заборгованості за відсотками.

Окрім цього, 30 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 26935-12/2021, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,50 % на добу строком повернення до 28 січня 2022 року.

Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»: W0709.

В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26935-12/2021 в сумі 8500,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 4500,00 грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Встановивши, що позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника за договором кредитної лінії № 177101683 від 20 вересня 2021 року та договором про надання фінансового кредиту № 26935-12/2021 від 30 грудня 2021 року, а також те, що останній не спростував факт наявності у нього заборгованості за цими договорами, що було його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» шляхом стягнення з відповідача сум заборгованості.

Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 512, 514, 526, 1054 ЦК України, статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцязнаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ідентифікаційний код в ) 78360 (сімдесят вісім тисяч триста шістдесят) грн 33 коп заборгованості за договором кредитної лінії № 177101683 від 20 вересня 2021 року, 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 26935-12/2021 від 30 грудня 2021 року та 2684,00 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.В. Ковальчук