Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/2485/23

Провадження № 2/439/141/24

29 січня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підкамінської селищної ради Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача: Підкамінської селищної ради Львівської області, в яких просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба: ОСОБА_2 . Після смерті останньої залишилось спадкове майно, зокрема об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, разом із приналежними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що за час свого життя спадкодавець: ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно на позивачці ОСОБА_1 .

Позивачка стверджує, що вона, як єдиний спадкоємець за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини та прийняла частину спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у частині визнання права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок їй було усно відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий об`єкт нерухомості.

Позивачка звертає увагу, що вона бажає реалізувати власні спадкові права. Проте відсутність правовстановлюючих документів на підтвердження належного права власності на вищезгаданий об`єкт нерухомого майна перешкоджає їй у цьому.

Відтак, позивачка мотивує, що з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася. Від представника позивачки: адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.

Відповідач у підготовче засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника позивача: селищного голови Бутинського Богдана Ярославовича надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.

За змістом нормативних положень частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22 березня 2017 року (а.с. 12).

ОСОБА_2 заповіла усе своє майно на користь своєї онуки: ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом, який зареєстрований у реєстрі за № 09 від 20 серпня 2012 року та посвідчений секретарем Маркопільської селищної ради Бродівського району Львівської області; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14 березня 1994 року; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12 квітня 1962 року; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 02 вересня 2016 року (а.с. 8-11).

ОСОБА_1 прийняла частину спадщини, яка відкрилася після смерті баби (спадкодавця): ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що суду надано на підтвердження копії відповідних документів (а.с. 13-26).

ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент своєї смерті, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею проживала та була зареєстрована за адресою: ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою за № 220 від 19 грудня 2023 року, яка видана Виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради Львівської області (а.с. 44).

ОСОБА_2 належав житловий будинок, разом із приналежними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відомості щодо реєстрації права власності відсутні, що підтверджується Випискою з погосподарської книги за № 222 від 19 грудня 2023 року, яка видана Виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради Львівської області; довідкою за № 221 від 19 грудня 2023 року, яка видана Виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради Львівської області; довідкою за № 573 від 30 жовтня 2023 року (а.с. 27, 43, 45).

Житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, що підтверджується довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна за № 485 від 30 жовтня 2023 року; Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 16 жовтня 2023 року (а.с. 28-42).

Мотиви суду.

За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

-реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

-на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Вимогами частини 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічні норми дублюються у нормі статті 5 Цивільного кодексу України, де вказується, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

За правилами статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Нормативними приписами статті 1218 Цивільного кодексу України визначено, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Нормою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, суд виходить зі того, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби (спадкодавця): ОСОБА_2 . Інші спадкоємці відсутні.

Водночас, житловий будинок, разом із приналежними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав спадкодавцю ОСОБА_2 , що було встановлено судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивачки; те, що ухвалення рішення на користь позивачки не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судового збору.

Позивачка: ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок (а.с. 1).

За змістом частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, враховуючи визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження, суд вважає за доцільне відшкодувати позивачці за рахунок Державного бюджету п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, що становить 6 710 (шість тисяч сімсот десять) гривень 00 копійок.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору, що становить 6 710 (шість тисяч сімсот десять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 29 січня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області, , місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, селище міського типу Підкамінь, вулиця Івана Франка, будинок 1.

Суддя Б.М. Петейчук