Справа № 398/2338/23
Провадження № 2/177/197/24
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

21 лютого 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Пушкарьова Є. В.,

позивача ОСОБА_1

представника Новопразької селищної ради Коханової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, як органи опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2023 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що розірваний 29.09.2011 року. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Після розірвання шлюбу позивач повторно одружилася, змінивши прізвище на « ОСОБА_4 ».

Батько дитини не відвідує дитину, не приймає участі у її вихованні, аліменти не сплачує, має значний борг по аліментах, веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь, життям дитини не цікавиться. У зв`язку з чим, позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки, що відповідає її інтересам.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_3 , з віку двох років проживає окремо від батька. Впродовж п`ятнадцяти років життя дитини окремо від батька, останній лише двічі відвідав дитину, лише декілька разів надав допомогу в розмірі 300 грн., телефонував лише декілька разів та при цьому посеред ночі, будучи в стані сп`яніння. Зазначала, що відповідач вихованням дитини не займався, зустрічей з донькою не шукав, бажання спілкуватися не проявляв, при тому що жодних перешкод йому в цьому не чинилося. Дитина зростала без рідного батька, а батьківські обов`язки відносно ОСОБА_3 фактично виконував її чоловік - ОСОБА_5 , який наразі бажає удочерити ОСОБА_3 . Вважала, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання якого встановити не вдалося, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку встановленому законом, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Неповнолітня ОСОБА_3 , будучи опитаною в судовому засіданні повідомила, що вона знає свого біологічного батька ОСОБА_2 , перешкод у спілкуванні та побаченні з батьком їм не створювалося, але вона з раннього дитинства проживає в сім`ї матері та ОСОБА_5 , який доводиться їй вітчимом, але якого вона називає батьком, оскільки саме він дбає про неї. ОСОБА_2 в її житті відсутній, він не телефонує, не утримує її, не приймав участі у її вихованні, не цікавився життям, не намагався знайти з нею зустрічей, поспілкуватися по телефону, поздоровити зі святом. ОСОБА_3 вказала, що батько навіть ніколи не вітав її з днем народження. Вона бачила його декілька разів у віці 10-11 років, після чого батько в її житті не з`являвся, лише декілька разів вони отримували нічні дзвінки з інформацією про проблеми батька, але її долею, життям, батько не цікавився. Дитина вказала, що позбавлення її батька батьківських прав відносно неї, відповідає її інтересам, вона має чудові стосунки з вітчимом та була б задоволеною, якби останній її вдочерив.

Третя особа - Новопразька селищна рада, як орган опіки та піклування за місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , забезпечила участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції свого представника - ОСОБА_6 , яка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, до суду не з`явився, суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності та неможливість надання висновку щодо спору, оскільки відповідач на території сільської ради з 2011 року не зареєстрований та не проживає (а.с. 54).

Оскільки відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, відзиву не надав, а позивач не висловив заперечень щодо заочного розгляду справи, суд керуючись ст. 280-282 ЦПК України, на місці ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представника Новопразької селищної ради, як орану опіки та піклування, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 , в період з 24.12.2005 по 29.09.2011 року, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано 29.09.2011 року, що підтверджується відповідно копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 24, та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Відділом ДРАЦС по Олександрійському району Олександрійського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 28. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 8,9).

01.12.2011 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , змінивши прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 34 від 01.11.2011 (а.с. 7).

В шлюбі з ОСОБА_2 , позивач народила доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 27.06.2006, актовий запис № 23 (а.с. 5).

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає в сім`ї матері, разом з матір`ю ОСОБА_1 , її чоловіком та сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Новопразької селищної ради (а.с. 10).

Як слідує з розрахунку заборгованості за аліментами на утримання дитини ОСОБА_11 , стягуваних на підставі виконавчого листа 2-1225/2010 від 12.04.2010 виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, ОСОБА_2 станом на січень 2023 заборгував за аліментами 172325,65 грн., не здійснивши жодного платежу в рахунок виконання зобов`язань по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком складеним державним виконавцем за вих. № 5200 від 07.02.2023 (а.с. 11-14).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 за місцем навчання, вона є старанною, працелюбною дитиною. Мама відповідально ставиться до виховання та навчання доньки. Вдома дитині створені всі необхідні умови. Мама підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником. Батько дитини не бере участі у вихованні доньки, школу жодного разу не відвідував, не цікавиться успішністю дитини (а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 35 від 23.03.2023 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 », затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту висновку слідує, що в 2010 році ОСОБА_7 разом з донькою ОСОБА_11 почали проживати в АДРЕСА_1 , разом з чоловіком позивача ОСОБА_5 , з яким удвох виховують малолітню дитину. Батьки неповнолітньої ОСОБА_12 не проживають разом з 2008 року, з цього часу дитина проживає з матір`ю, а з 2010 з матір`ю та вітчимом, які займаються її вихованням та утриманням. Батько дитини ОСОБА_3 близько 15 років проживає окремо від неї, не цікавиться її життям та не займається вихованням, аліменти не сплачує, до школи не з`являється. Орган опіки прийшов до висновку, що ОСОБА_2 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, адже не приділяє увагу дитині, не займається її виховання та розвитком, не проявляє уваги та турботи, не утримує, не вітає зі святами та днем народження. У зв`язку з чим, орган опіки прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 . Як слідує зі змісту висновку, він складений в тому числі, з урахуванням акту обстеження умов проживання дитини з матір`ю (а.с. 17-18).

Орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, залучений до участі у справі судом, як орган опіки та піклування за останнім зареєстрованим місцем проживання батька дитини ОСОБА_2 , повідомив суд про неможливість надання висновку щодо спору, оскільки відповідач на території сільської ради з 2011 року не зареєстрований та фактично не проживає (а.с. 54-56).

Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ОСОБА_2 , будучи повнолітнім, фізично здоровим та дієздатним чоловіком, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дитини, прийняття участі у її житті та вихованні, самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки проживає окремо від дитини, не приймає участі у її вихованні, не спілкується з дитиною, не проявляє батьківської турботи та піклування, участі в житті доньки не приймає, долею дитини не цікавить, дитину не утримує, елементарних життєвих потреб не забезпечує. Враховуючи вищевикладене, а також думку самої неповнолітньої ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне, виходячи з найкращих інтересів дитини, позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідач на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (а.с. 21).

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, як органи опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Софіївського району Дніпропетровської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, в рахунок відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено о 13:50 год 21.02.2024.

Суддя М.В. Березюк