Номер провадження: 22-ц/813/2153/24
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Лупши В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

26 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є власником 247/1000 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташована на восьмому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку. 01.02.2022 року відбулась пожежа за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована сьомому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку. Квартира в якій відбулась пожежа належить ОСОБА_2 . В результаті пожежі було пошкоджено вікно у квартирі яка належить Позивачу, що підтверджуються актом обстеження від 07.02.2022 року. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості збитків внаслідок пожежі, що заподіяні власнику 247/1000 частин квартири АДРЕСА_3 вих. №2210-03/1994 від 03.10.2022 р. розмір нанесених збитків (майнової шкоди) становить 15 361,44 грн. Відповідно до Акту від 07 лютого 2022 року виданого КП ЖКС «Порто-Франківський» виробнича дільниця № 8 було встановлено в процесі обстеження квартири Позивача, що в загальній житловій кімнаті S=13,2 м2 візуально спостерігається пошкодження вікна (склопакету з рамкою) у кількості 1 шт., в результаті пожежі 01.02.2022 р., яка виникла в нижче розташованій квартирі АДРЕСА_4 власником якої є ОСОБА_2 . Позивач неодноразового намагався мирним шляхом урегулювати ситуацію нанесених йому матеріальних збитків, однак, Відповідач на контакт не йшла та відмовилась відшкодувати завдані збитки в результаті пожежі, яка сталася у її квартирі. У зв`язку з вищевикладеним, Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування заподіяної майнової шкоди суму у розмірі 15 361 гривень 44 копійки та стягнути суму судових витрат у розмірі 21 742 гривень 40 копійок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування заподіяної майнової шкоди суму у розмірі 15 361 гривня 44 копійки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 2 500, 00 гривень та суму витрат понесених на правову (правничу) допомогу адвоката в розмірі 9 000, 00 гривень. Компенсовано ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 992, 40 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В іншій частині вимог відмовлено.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що під час розгляду справи, відповідачем не доведено відсутність вини у пожежі, а відтак і наявності шкоди належному позивачу майну. Також, зазначено, що судом не прийнято до уваги твердження сторони відповідача, що ціна ідентичного вікна складає 4 900, 00 гривень, оскільки доводи на які посилається сторона по справі повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами. Разом з цим, судом було роз`яснено відповідачу право на проведення судової експертизи чи за власною ініціативою, проте висновків експерта, які б спростували розмір вимог позивача, відповідачем не було надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також зазначено, що позивачем понесено витрати на залучення суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 2500,00 грн., які підлягають стягненню з Відповідача.суд вбачає підстави для зменшення розміру витрат на професійну (правничу) допомогу, які слід стягнути з Відповідача по справі, а тому прийняв частково вимоги представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, а відтак з відповідача стягнув суму судових витрат в розмірі 9 000, 00 гривень на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року, а в позовних вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, посилаючись на залучені до справи і досліджені у судовому засіданні докази встановив, що в результаті пожежі було пошкоджено вікно, у квартирі позивача. Вважала що вікно було пошкоджено, не знищено. Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який с будівельником за фахом, спеціалістом по монтажу вікон/склопакетів, показав, що склопакет вікна має тріщини одного з двох склополотен та рама вікна має закопчення пошкодження підлягають відновленню. однієї з чотирьох частин сторін рами. Тому вважала, що суд залишив поза увагою ці обставини, та не надав оцінки аргументам сторони відповідачки щодо очевидної і доведеної можливості відновлювального ремонту пошкодженого вікна; - залишив поза увагою факт використовування пошкодженого вікна позивачем на протязі більше одного року. При цьому на заяву сторони відповідачки щодо матеріальної ціни цього пошкодженого вікна суд запропонував позивачу передати демонтоване пошкоджене вікно у власність відповідачки, але пропозицію суду позивач не виконав, і, як стало відомо відповідачці вже після вирішення спору в суді першої інстанції, позивач продав демонтоване вікно стороннім особам. Суд дійшов помилкового висновку про знищення вікна, яке встановлено в квартирі позивача, що привело до неправильного вирішення справи. Особа, яка подає апеляційну скаргу, наводить і інші порушення права, яких допустився суд першої інстанції. Вважала, що суд залучив до справи і помилково послався у рішенні як на підставу встановлення суми стягнення з відповідачки майнової шкоди на Звіт про визначення ринкової вартості складений 3.10.2022 року оцінювачем ОСОБА_4 і затверджений гендиректором ТОВ «АМК Траст», тією ж особою - ОСОБА_4 (надалі - Звіт про оцінку). Замовник Звіту про оцінку, позивач ОСОБА_5 , не ставив перед оцінювачами запитання про оцінку вартості ремонту/відновлення пошкодженого вікна; оцінювачі не надали замовнику варіанту вартості / ціни ремонту пошкодженого вікна. Вважала, що оцінювачі склали дефектний акт (у якості додатку до Звіту про оцінку), у якому не зазначені пошкодження, які має вікно. Наданий в якості доказу суми збитків Звіт про оцінку містить цілий ряд дефектів, які зазначила відповідачка у відзиві та у поясненнях, наданих суду першої інстанції. Вважала, що суд не з`ясував обставини вартості пошкодженого вікна, відхилив наданий відповідачкою доказ необґрунтовано та без якого б то не було мотивування стороною. Відповідачка вважає, що за обставин недостовірності Звіту про вартість, квитанція що підтверджує вартість /ціну нового вікна має значення для встановлення суми збитків: зазначена Квитанція підлягає дослідженню в апеляційному провадженні. Суд першої інстанції залишив поза увагою клопотання відповідачки у наданій суду в письмовій формі промові, щодо застосування частини 4 статті 1193 Цивільного кодексу - не зменшив розмір відшкодування шкоди, при цьому суд першої інстанції не відхилив надані відповідачкою докази її матеріального становища, її статусу «погорільця», і, звичайно не навів мотиви відхилення; - не заперечив аргументи, наведені стороною відповідачки щодо підстав застосування ч. 4 статті 1193 ЦК, - але і безпідставно, помилково не скористався правом зменшити розмір відшкодування шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу

Не погодившись з вимогами та доводами апеляційної скарги представник позивача звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив оскаржуване ріщення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що під час розгляду справи судом першої інстанції неодноразово наголошувалось, що у разі непогодження з визначеною сумою збитків у Відповідача є право заявити клопотання про призначення судової експертизи, з метою визначення ринкової вартості збитків внаслідок пожежі. Відповідачка не скористалась, відповідних заяв та доказів до суду подано не було. В судовому засіданні допитано осіб, які не були експертами у сфері визначення збитків. Також, звертали увагу, що під час розгляду справи у Приморському районному суді м. Одеси Відповідач не заперечувала стосовно вини та нанесеної матеріальної шкоди Відповідачу. Відповідач навіть пропонувала добровільно сплатити кошти, але у сумі меншій, ніж нанесена реальна матеріальна шкода. Вважали, що застосування ч. 4 ст. 1193 ЦК України є безпідставним, оскільки сума не позову не є великою та визначена лише в межах реально нанесених збитків позивачу. До суду першої інстанції не надавались жодні докази того, що відповідачка перебуває у скрутному матеріальному становищі. Вважали, що після пожежі, яка відбулася у квартирі Відповідачки вже зроблений ремонт та в неї немає придуманого її представником статусу «погорільця». Такий статус взагалі відсутній у чинному законодавстві Україні. Зазначали, що цивільне законодавство в деліктних зобов?язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов?язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Отже, відповідачкою вина була визнана, а отже, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року у справі N? 522/14377/22 про стягнення майнової шкоди у розмірі, який встановлений Звітом про оцінку є законним та обґрунтованим. Також, зазначали, що позивачем було надано до суду надано копію Договору та квитанції по сплаті договору, у розмірі понесених реальних витрат, що становить 19696,00 грн., а саме за встановлення нового вікна у його квартирі, що навіть вище за розмір, нанесених матеріальних збитків. Про те, сума позову позивачем не була збільшена, а залишена у тому розмірі, який визначений відповідним Звітом.

Щодо явки сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 15 361,44 грн. і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Оцінюючи доводи апелянта про те, що оцінювачі склали дефектний акт (у якості додатку до Звіту про оцінку), у якому не зазначені пошкодження, які має вікно. Наданий в якості доказу суми збитків Звіт про оцінку містить цілий ряд дефектів, які зазначила відповідачка у відзиві та у поясненнях, наданих суду першої інстанції. Вважала, що суд не з`ясував обставини вартості пошкодженого вікна, відхилив наданий відповідачкою доказ необґрунтовано та без якого б то не було мотивування стороною. На думку колегії суддів не є слушними виходячи зі встановлених обставин по справі та відсутності клопотання про проведення будь якого іншого дослідження розміру спричиненої шкоди позивачу, а саме:

ОСОБА_1 є власником 247/1000 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 11 березня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сімаченко С.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 5-312.

Як вбачається з позовної заяви та не заперечувалось учасниками справи, зазначена квартира розташована на восьмому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку.

01.02.2022 року відбулась пожежа за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована сьомому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку. Квартира в якій відбулась пожежа належить ОСОБА_2 .

Зазначені обставини справи не заперечується учасниками справи та підтверджується матеріалами справи.

В результаті пожежі було пошкоджено вікно у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить Позивачу, що підтверджуються актом Виробничої дільниці № 8 КП ЖКС «Порто-Франківський» обстеження від 07.02.2022 року.

Відповідно до Акту від 07 лютого 2022 року виданого КП ЖКС «Порто-Франківський» виробнича дільниця № 8 було встановлено в процесі обстеження квартири ОСОБА_1 , що в загальній житловій кімнаті S=13,2 м2 візуально спостерігається пошкодження вікна (склопакету з рамкою) у кількості 1 шт., в результаті пожежі 01.02.2022 р., яка виникла в нижче розташованій квартирі АДРЕСА_4 власником якої є ОСОБА_2

Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості збитків внаслідок пожежі, що заподіяні власнику 247/1000 частин квартири АДРЕСА_3 вих. №2210-03/1994 від 03.10.2022 р. розмір нанесених збитків (майнової шкоди) становить 15 361,44 грн.

Відповідно до Звіту про причини виникнення пожежі від 01.02.2022 року, складеного Головним інспектором ВЗНС по Приморському району ОМТГ Одеського районного управління ГУ ДСНС України в Одеській області підполковником служби цивільного захисту Денисом Осадчим, визначено наступне:

«…Осередок пожежі знаходився у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_4 , яка на 7-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку. Оглянувши місце виникнення пожежі, сліди термічного впливу, та враховуючи опитування свідків було встановлено, що найбільші термічні пошкодження знаходяться в електричній розетці біля якої було впритул розташоване ліжко, з розповсюдженням пожежі на домашнє майно та речі.

Інші осередки виникнення пожежі, засоби і прилади підпалу - відсутні.

…2. На місці події спостерігаються сліди рівномірного пошкодження домашніх речей які були розміщені біля електричної розетки в кімнаті праворуч та його закопчення на загальній площі - 10 кв.м. з рівномірним розповсюдженням термічних пошкоджень по ділянці горіння…».

Відповідно вищевказаного Звіту визначено, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі є коротке замкнення електричної проводки квартири.

У зв`язку з вищевикладеним, Позивач вважає, що в результаті короткого замкнення електричної проводки в квартирі, яка належить ОСОБА_2 , Позивачу була нанесена матеріальна шкода у вигляді реальних збитків на суму 15 361 гривень 44 копійки.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У частинах першій, другій статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до частини першої статті 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Згідно з частиною першою статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Статтею 179 Житлового кодексу України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Отже, власник жилого приміщення зобов`язаний дотримуватись правил утримання квартири, зокрема правил пожежної безпеки.

Судовою колегією встановлено, що пожежа сталась в квартирі ОСОБА_2 , що підтверджується звітом про причини виникнення пожежі яким встановлено, що коротке замкнення електричної проводки було саме в квартирі ОСОБА_2 . Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала зазначені обставини.

Законодавець покладає обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди на заподіювача шкоди, тобто відповідача у справі.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).

Деліктне зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних відносин. Відсутність між сторонами зобов`язальних правовідносин до заподіяння шкоди не означає, що між ними не існувало ніяких цивільно-правових правовідносин. Вони перебували у абсолютних цивільних правовідносинах, змістом яких є абсолютне суб`єктивне цивільне право та абсолютний цивільний суб`єктивний цивільний обов`язок. Абсолютність суб`єктивного цивільного права полягає в тому , що воно охороняється від усіх і кожного, хто підпорядкований даному правовому режиму. До абсолютних прав належить, зокрема, і право власності. Цьому абсолютному суб`єктивному цивільному праву кореспондується юридичний обов`язок, який покладається на всіх і кожного. Абсолютний юридичний обов`язок характеризується пасивністю, його змістом є необхідність утримуватись від порушення чужого суб`єктивного права і за наявності передбачених законом інших підстав породжує деліктне зобов`язання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи, Відповідачем не доведено відсутність вини у пожежі, а відтак і наявності шкоди належному Позивачу майну.

Також, судова колегія погоджується з мотивами з яких виходив суд першої інстанції, щодо не прийняття до уваги твердження сторони Відповідача, що ціна ідентичного вікна складає 4 900, 00 гривень, оскільки доводи на які посилається сторона по справі повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з цим, судова колегія вважає вірним, що судом першої інстанції було роз`яснено Відповідачу право на проведення судової експертизи чи за власною ініціативою, проте висновків експерта, які б спростували розмір вимог Позивача, Відповідачем не було надано ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині доводи апеляційної скарги є непогодженням з оцінкою суду обставин справи та не є критикою судового рішення по суті .

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко