Справа № 462/384/24
УХВАЛА

24 січня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Демидюк Д.О.

з участю приватного виконавця Пиця А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по виконавчих документах, що перебувають на виконанні у приватного виконавця Пиця А.А. В обґрунтування даного подання покликається на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №72446303 від 04.08.2023, яке включає виконавчі провадження: №71636151 від 21.04.2023 з примусового виконання виконавчого листа №462/5382/22 від 06.04.2023, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у формі розписки від 04.04.2022 у розмірі 18231,47 доларів США та 199889,57 грн, з яких: основна сума 6950 доларів США та 74000 грн, три відсотки річних 91,97 доларів США та 979,23 грн, неустойка 11189,5 доларів США та 119140 грн, інфляційні втрати 5770,34 грн та про стягнення 9653,25 грн судового збору; №72440404 від 04.08.2023 з примусового виконання виконавчого листа №462/286/23 від 14.07.2023, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 208096 грн та 2081 грн судового збору; та №72440755 від 04.08.2023 з примусового виконання виконавчого листа №462/287/23 від 15.06.2023, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 55623,21 грн, з яких 40500 грн основна частина боргу, 2022 грн 3% річних та 13101,21 грн інфляційні втрати та 1073,60 судового збору. Постанови про відкриття вказаних виконавчих проваджень із зазначенням обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та, які покладені на боржника, скеровувались боржнику ОСОБА_1 до виконання. Проте, жодні із цих обов`язків боржником виконані не були, що свідчить про його недобросовісність, небажання виконувати вимоги приватного виконавця та дотримуватись приписів Закону. ОСОБА_1 достовірно обізнана про наявність судових рішень та відкритих виконавчих проваджень. Станом на 15.01.2024 рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». За наведеного просить подання задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця.

У судовому засіданні 24.01.2024 приватний виконавець Пиць А.А. подання підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що ОСОБА_1 судове рішення не виконує, на виклики до приватного виконавця не з`являється. Просить таке задовольнити.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, вивчивши подання, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як встановлено судом, на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. перебуває зведене виконавче провадження №72446303 від 04.08.2023, яке включає виконавчі провадження: №71636151 від 21.04.2023 з примусового виконання виконавчого листа №462/5382/22 від 06.04.2023, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у формі розписки від 04.04.2022 у розмірі 18231,47 доларів США та 199889,57 грн, з яких: основна сума 6950 доларів США та 74000 грн, три відсотки річних 91,97 доларів США та 979,23 грн, неустойка 11189,5 доларів США та 119140 грн, інфляційні втрати 5770,34 грн та про стягнення 9653,25 грн судового збору; №72440404 від 04.08.2023 з примусового виконання виконавчого листа №462/286/23 від 14.07.2023, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 208096 грн та 2081 грн судового збору; та №72440755 від 04.08.2023 з примусового виконання виконавчого листа №462/287/23 від 15.06.2023, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 55623,21 грн, з яких 40500 грн основна частина боргу, 2022 грн 3% річних та 13101,21 грн інфляційні втрати та 1073,60 судового збору.

З матеріалів долучених до справи вбачається, що постанови про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника.

Вказаними постановами про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом 5 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває у заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, що останнім виконано не було.

Постановами приватного виконавця накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно боржника.

Відповідно до АСВП банки повідомили про накладення арешту на відкриті рахунки боржника та про недостатність коштів на рахунку для виконання постанов.

Крім того, з метою виконання рішення суду приватного виконавцем скеровано запити до реєструючих установ.

З відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 21.04.2023 року на запит виконавця у боржника відсутні транспортних засобів на праві приватної власності.

Згідно з відповіддю ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 18.05.2022 органом 4652.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Частиною 4 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до положень ч.2 якої кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, ч.3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Це означає, що дії, які можуть становити втручання або обмежувати здійснення цього права, відповідають вимогам статті 2 Протоколу № 4, тільки якщо вони передбачені законом, мають одну з легітимних цілей, згаданих у третьому пункті статті, і можуть бути «необхідними у демократичному суспільстві» для досягнення зазначених вище цілей (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ігнатов проти Болгарії», № 50/02, пункт 32, від 02 липня 2009 року).

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 331/8536/17.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стецов проти України» від 11 травня 2021 року Європейський суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити та значною мірою така оцінка суб`єктивна; по-друге, це не може бути єдиною підставою для обмеження, яке є предметом спору, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. Відповідна служба має бути спроможна пояснити, яким чином заборона на поїздки може сприяти стягненню заборгованості з урахуванням конкретного випадку заявника та інших обставин справи.

Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 введено воєнний стан.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи наведену практику Європейського суду, а також положення Конституції України, які визначають життя та здоров`я людини найвищою цінністю, суд приходить до висновку про неможливість обмеження свободи пересування боржника у воєнний час з метою забезпечення його безпеки та вважає, що виїзд за межі України в умовах воєнного стану може бути необхідним з метою евакуації та спрямованим на збереження життя і здоров`я ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного,у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258, 260, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 25.01.2024.

Суддя:

.