Справа № 587/254/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши заяву представника позивача Вдовіченко Олександра Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору, в якому просить суд визнати недійсним кредитний договір SAMDNWFC9 від 12.12.2023 з лімітом 75 000 грн, укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк».

06 лютого 2024 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони здійснення нарахування відсотків по банківській картці банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC9 від 12.12.2023, відкритої на ім`я ОСОБА_1 , так як вказаного договору він не укладав, а грошові кошти з картки вказаного рахунку 12.12.2023 викрадено, а саме перераховано в сумі 1722,80 EUR за оплату послуг APPLE.COM/DE.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 12.12.2023 близько 16:41 год невстановлена особа, діючи умисно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, використовуючи сім-картку з визначеним номером НОМЕР_3 , представившись працівником АТ КБ «ПриватБанк», під приводом блокування банківської картки, отримала пароль, надісланий ОСОБА_1 в смс-повідомленні, використовуючи який отримала доступ до банківських рахунків та відкрила кредитну картку за договором SAMDNWFC9 від 12.12.2023 з лімітом 75000 грн, чим фактично уклала кредитний (банківський) договір і заволоділа грошовими коштами в сумі 69748,99 грн шляхом оплати в торговій мережі APPLE.COM/DE. 15.12.2023 ОСОБА_1 подав заяву директору АТ КБ «ПриватБанк» щодо відстрочки нарахування відсотків та повернення грошових коштів по банківській картці АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC9 від 12.12.2023, відкритої на його ім`я, так як вказаного договору він не укладав, а грошові кошти з картки вказаного рахунку 12.12.2023 викрадено, а саме перераховано в сумі 1722,80 EUR за оплату послуг APPLE.COM/DE. 17.01.2024 він отримав лист від АТ КБ «Приват Банк» з відмовою у задоволенні запиту.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єктів користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Так, предметом розгляду у даному спорі позивач визначив недійсність кредитного договору SAMDNWFC9 від 12.12.2023, за яким невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 69748,99 грн шляхом оплати в торговій мережі APPLE.COM/DE, про факт чого заявлено до правоохоронних органів і розпочато кримінальне провадження № 0004827.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» суд зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також, у рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у вищевказаному рішенні ЄСПЛ ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Виходячи з характеру заявлених позовних вимог, обставин справи, що викладені в заяві про забезпечення позову та в позовній заяві, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи із змісту спірних правовідносин та предмету позову, а також тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити отримання ефективного захисту своїх прав позивачем, задля якого він і звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення по даній справі.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» здійснювати нарахування відсотків по банківській картці банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритої на ім`я ОСОБА_1 , та додатковим рахункам договору SAMDNWFC9 від 12.12.2023, який є предметом спору, до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 587/254/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.М. Гончаренко