КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 367/6885/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5106/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Одарюк М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року,

встановив:

у вересні 2023 року позивач звернулась до суду із позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27 квітня 2013 року, посилаючись на те, що фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено.

У жовтні 2023 року відповідач звернувся до суду із клопотанням про надання строку для примирення терміном на шість місяців, посилаючись на те, що у сторін є малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він має на меті зберегти шлюб, оскільки ініціатива його розірвання виходить виключно від позивача, а тому просив надати термін для примирення подружжя.

Ухвалою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року сторонам було надано строк для примирення терміном шість місяців,провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції з урахування наявності малолітньої дитини, яка народилась у шлюбі сторін, виходив з положень ст. 111 СК України та надав строк для примирення подружжя терміном 6 місяців.

У своїй апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що позивач категорично заперечує проти надання подружжю строку на примирення, а відповідач застосовує до неї фізичне насильство шляхом умисного завдання легких тілесних ушкоджень. Однак, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

В даному випадку суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин справи дійшов вірного висновку про доцільність надання сторонам строку для примирення.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що заходи щодо примирення подружжя можуть бути вжиті у випадку, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою представником позивача було надано до суду копії Витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за зверненням ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року про завдання їй невідомою особою тілесних ушкоджень, Висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи про завдані ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження, Психологічного висновку спеціаліста за результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надані докази не підтверджують обставини, які є предметом доказування у даній справі. Також апеляційна скарга не містить обґрунтувань щодо того, яким саме моральним засадам суспільства буде суперечити надання подружжю терміну для примирення.

Скаржник ні при зверненні до суду з позовом, ні з апеляційною скаргою, не вказувала з якого саме часу в них з відповідачем припинені фактичні шлюбні відносини. Саме по собі заперечення позивачем можливості примирення подружжя не свідчить про те, що надання судом строку для такого примирення буде суперечити моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Як зазначено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Виходячи з наведених норм процесуального права, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду. Отже, якщо у справі про розірвання шлюбу суд дійде висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців, суд відповідно до імперативної вказівки п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі на цей строк.

Враховуючи наведені обставини справи та положення законодавства, а саме обставини заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, наявність у подружжя малолітньої дитини, причини, зазначені в позовній заяві позивачем у позові, які не дають підстав вважати, що примирення між подружжям неможливе, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про надання терміну для примирення тривалістю 4 місяці та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, що є обов`язком суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, не є втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу, а спрямоване виключно на збереження сімейних відносин, як це передбачено вище зазначеними нормами законодавства. Незгода з цим позивача, про яку вона вказує в апеляційній скарзі, за наявності клопотання іншого з подружжя, який бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді