Справа № 459/3770/23
Провадження № 2/459/699/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

13.11.2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача в її користь пеню від заборгованої суми несплачених аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з жовтня 2020 року по вересень 2023 року в розмірі 163 729,21 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 28.10.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 20.10.2023 року заборгованість по сплаті аліментів становить 144 556,95 грн. Зважаючи на те, що відповідачем своєчасно не сплачувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2020 року по вересень 2023 року складає 163 729,21 грн. Відтак, виходячи з приписів положення ч.1 ст.196 СК України, просить стягнути в її користь пеню від суми несплачених аліментів, у якості відповідальності платника аліментів за прострочення сплати таких.

Ухвалою від 18.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.01.2024 року. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

18.01.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказав на неправильність розрахунку заборгованості, зазначивши, що у період з жовтня 2021 року по серпень 2023 року працював, тому розрахунок суми, що підлягав стягненню, повинен був обчислюватися з розміру його доходу, а не з середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Окрім цього, зауважив про зміну свого сімейного стану реєстрації іншого шлюбу та народження у такому дитини, перебування на його утриманні дружини з дитиною. Також ствердив про перебування на його утриманні дітей дружини від попереднього шлюбу- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , його матері ОСОБА_9 та її співмешканця ОСОБА_10 , які є пенсіонерами, потребують догляду та піклування. Між цим, також зазначає про забезпечення дітей по мірі можливості речами побутового вжитку (одяг, шкільне приладдя, тощо). З огляду на наведене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Через канцелярію суду 23.01.2023 року представником позивача адвокатом Вашків С. подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача та повне підтримання позовних вимог.

Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що не погоджується із позовною заявою.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 28.10.2020 року по справі №459/2878/20 з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ) у користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

28.12.2020 року старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Скопом Т.А. відкрито виконавче провадження.

Відповідно до здійсненого старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Скоп Т.А. розрахунку заборгованості по виконанню виконавчого листа №459/2878/20, виданого Червоноградським міським судом Львівської області, сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати аліментів за період з жовтня 2020 року по вересень 2023 року станом на 20.10.2023 року становить 144 556,95 грн. (а.с.7-8). Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідачем не заперечується несплата аліментів.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, наявність обов`язку відповідача по сплаті аліментів свідчить про наявність презумції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток.

Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку від 20.10.2023 року, оскільки такий не спростований відповідачем.

Суд не приймає доводи відповідача щодо безпідставного обчислення заборгованості по аліментах за період з жовтня 2021 року по серпень 2023 року, виходячи із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, оскільки останнім не надано доказів повідомлення державного виконавця про перебування у трудових відносинах у зазначений період.

Наведені відповідачем аргументи про перебування у шлюбних відносинах з ОСОБА_11 , у яких у них народилася дитина та перебування членів його сім`ї на його утриманні не є тими поважними причинами, об`єктивними обставинами, у зв`язку із наявністю яких відповідач не здійснює сплату аліментів у межах виконавчого провадження та, які беззаперечно та об`єктивно впливають на матеріальне становищем відповідача, що унеможливлює останнім своєчасно та в повному обсязі щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судовим рішенням розмірі, який є мінімальним з урахуванням законодавчих положень. Суд вважає за необхідне відмітити, що батьки зобов`язанні брати участь в утриманні дітей.

Крім цього, обставини перебування на його утриманні матері пенсійного віку та її співмешканця, то такі суд оцінює критично, адже не подано жодних доказів, що такі особи потребують матеріальної допомоги саме від відповідача.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини.

Таким чином, виходячи з розрахунку пені та з урахуванням обмеження, встановленого частиною 1 ст.196 СК України, з відповідача на користь позивача у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів підлягає стягненню пеня за період з жовтня 2020 року по вересень 2023 року в розмірі, що не перевищує 100% заборгованості за цей період, а саме в сумі 144 556,95 грн., відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору під час подання позову, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 259, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, ст.196 Сімейного Кодексу України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 144 556 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 95 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 24.01.2024 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська