Суддя Клименко А. М.
Справа № 642/3917/23
Провадження № 2/644/1084/24
Рішення

Іменем України

15 січня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

за участю секретаря судових засідань Жигун Е.С.,

розглянувши в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 107 400грн., інфляційні втрати в розмірі 752,87грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 882,74грн., а всього 109 035,61грн., та судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11.12.2022 о 18 годині 55 хвилин сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «INFINITI QX30», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та автобуса «Karsar Atak». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/207441795.

За результатами проведеного представником ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» огляду пошкодженого майна, а саме транспортного засобу «INFINITI QX30», реєстраційний номер НОМЕР_2 , між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» досягнуто згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування. Відповідно до угоди про виплату страхового відшкодування № ГО-15794-1/ХВ від 25.01.2023 розмір страхового відшкодування визначено в сумі 107400грн., страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування.

Посилаючись на вказані обставини, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» просить стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 107 400грн., інфляційні втрати в розмірі 752,87грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 882,74грн., а всього 109 035,61грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 18.08.2023 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позову з додатками.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що 10.01.2023 трапилася дорожньо транспортна пригоди за участю автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «INFINITI QX30» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автобуса «KARSAR ATAK» реєстраційний номер НОМЕР_4 (маршрут 204), під керуванням водія ОСОБА_3 .

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2023 у справі № 643/458/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 , діючи в порушення п. 12.1, 13.1 ПДР України, 11.12.2022 о 18:55 годині, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний НОМЕР_3 , по пр-ту Тракторобудівників, 112 у м. Харкові не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «INFINITI QX30» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та з автобусом «KARSAR ATAK» реєстраційний номер НОМЕР_4 (маршрут 204), під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди. В суді ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не заперечував.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з письмовою заявою про страхове відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП.

25.01.2023 між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ОСОБА_2 укладено угоду про виплату страхового відшкодування № ГО-15794-1/ХВ.

Як вбачається зі страхового акту № № ГО-15794-1/ХВ від 30.01.2023 ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» вирішено перерахувати потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 107400 грн.

На підставі вказаного страхового акту ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 107400, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 31.01.2023 № 62.

ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 22.02.2023 на адресу ОСОБА_1 направлено претензію № ГО-15794-1/ХВ про відшкодування збитків в досудовому порядку, однак відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашена.

Відповідно до п. 69 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Згідно з п. 59 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Пунктом 50 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України..

У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до вимог ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.

Частина 1 ст. 22 ЦК України, передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За змістом ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 у справі № 200/4309/14-ц (провадження № 61-23763св18) зазначено, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання».

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виникло право вимоги до відповідача про сплату інфляційних втрат та 3% річних.

Позовна заява містить розрахунок заборгованості за період з 30.03.2023 по 07.07.2023, з якого вбачається, що сума інфляційних втрат внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання складає 752грн. 87 коп., а 3% - 882грн. 74 коп.

Відповідачем ОСОБА_1 не спростовано вказаного розрахунку, не надано доказів відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП.

З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС»суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 107 400грн., інфляційні втрати в розмірі 752,87грн., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 882,74грн., а всього 109 035,61грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС»судові витрати в розмірі 2147 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя: