Справа № 159/284/24
Провадження № 2/159/437/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що сторони є батьками неповнолітньогоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2021 ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Проте, на даний час сума аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення дитини. Позивач зазначила про покращення матеріального становища відповідача, так як з 17.06.2022 він здійснює підприємницьку діяльність та зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому просила збільшити розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечив, вказав, що рішення суду про стягнення аліментів за домовленістю між ним та позивачем виконується добровільно, він щотижня перераховує на рахунок позивачки по 300 грн аліментів на утримання сина, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Просив врахувати, що позивач перешкоджала спілкуванню з дитиною, тому лише за сприяння органу опіки та піклування Ковельської міської ради відповідач починаючи з квітня 2021 року має можливість спілкуватись із сином. Під час зустрічей із сином він окрім аліментів, несе додаткові витрати: за потреби купує ліки, виділяє дитині кошти на відпочинок, одяг. Обставини щодо покращення його матеріального становища заперечив, зазначивши, що він не працевлаштований, не має постійного заробітку, перебуває на обліку як безробітний в центрі зайнятості. Вказав на відсутність у нього будь-якого рухомого та нерухомого майна. Просив врахувати, що йому рішенням МСЕК встановлена ІІ група інвалідності, у зв`язку з чим у нього наявні обмеження у здатності до окремих видів трудової діяльності. Наразі він отримує лише виплату державної соціальної допомоги у незначному розмірі. Вказані обставини підтвердив письмовими доказами.

Керуючись пунктом 3 частини шостої статті 19, частиною першою статті 274 ЦПК України, суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Підтвердила, що відповідач добровільно сплачує визначені судовим рішенням аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , однак ця сума є недостатньою для матеріального забезпечення дитини. Повідомила про зміну її матеріального стану, оскільки вона вдруге вийшла заміж, має на утриманні ще одну дитину, яку народила у 2023 році.

Відповідач в судовому засіданні просив врахувати недоведеність позовних вимог, помилковість тверджень позивача про покращення його майнового стану. Разом з тим, він розуміє постійне зростання потреб дитини і готовий сплачувати аліменти в розмірі по 2100 гривень щомісяця.

Дослідивши письмові докази у справі, перевіривши доводи сторін, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України (далі СК) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У пунктах 17, 23 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я, або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до частини другої статті 182 СК, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2024 становить 2563 гривні.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судвстановив, що сторони з 18.10.2019 по 03.06.2021 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2021 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 1200 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Обставину щодо проживання малолітньої дитини разом із матір`ю у межах розгляду цієї справи сторони не заперечили.

Під час судового розгляду суд встановив, що відповідач регулярно вчасно сплачує по 1200 гривень аліментів на утримання сина щомісячно в добровільному порядку. На час розгляду справи в суді заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Дана обставина визнається сторонами, та не підлягає доказуванню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, позивач вказує на погіршення її матеріального стану, у зв`язку із народження ще однієї дитини, а також на покращення матеріального становища відповідача.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина п`ята статті 81 ЦПК України).

Позивач обставини про зміну її сімейного стану та погіршення матеріального становища у зв`язку з народженням ще однієї дитини належними та допустимими доказами не довела.

Покращення матеріального становища відповідача доводила його статусом фізичної особи-підприємця.

Однак, дана обставина спростована відповідачем, який надав суду письмові докази, що свідчать про припинення ним підприємницької діяльності на дату розгляду справи.

Інших доказів про покращення майнового стану відповідача (у тому числі наявності у його власності рухомого та нерухомого майна) суду не надано.

Відповідач, в свою чергу, є особою з ІІ групою інвалідності (посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.10.2019), має протипокази до роботи з психоемоційним навантаженням (довідка до акту МСЕК серії 12ААВ №503103 від 25.10.2021).

ОСОБА_2 не працевлаштований, перебуває на обліку як зареєстрований безробітний в Ковельській філії Волинського ОЦЗ з 14.02.2024 (довідка №864/16.4/24 від 15.02.2024).

На підставі викладеного, вимоги позивача про збільшення розміру аліментів до 1/4 частки доходу відповідача є недоведеними.

Разом з тим, частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню дітей.

Відповідач, як платник аліментів, заперечив проти збільшення аліментів до 1/4 частки свого доходу, однак визначив посильний для себе розмір аліментів на рівні 2100 гривень.

За вказаних умов, перешкод для збільшення розміру аліментів до 2100 гривень немає.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5Закону України «Про судовий збір».

Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи і звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2021 (справа №159/5813/20) та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 19.02.2024.

Головуючий:Т. В. ДЕНИСЮК