ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/152/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Жук В.М.,

представника заявника адвоката Білик Л.С.,

представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною адвоката Істеревича А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №607/12826/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2023 року, ухвалене судом у складі судді Позняка В.В. та присяжних: Карпи О.В., Чорної О.-М.Є., повний текст якого виготовлено 13 листопада 2023 року, по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Опікунська рада виконавчого комітету Великогаївської сільської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою, в якій, уточнивши свої вимоги, просив визнати недієздатною ОСОБА_3 та призначити його опікуном.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи. Інвалідність встановлена внаслідок захворювання із клініко-функціональним діагнозом та кодом МКХ-10 - Р-20 (шизофренія). З 05 червня 2020 року по 30 червня 2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні в 5-му психіатричному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі КНП «ТОКПЛ» ТОР) із діагнозом «гострий поліморфічний психотичний розлад з симптомами шизофренії». З 25 березня 2021 року по 07 квітня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні в 4-му психіатричному відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР із діагнозом: «маячний розлад». Також неодноразово проходила лікування у психіатричних відділеннях КНП «ТОКПЛ» ТОР. Вся інформація про лікування ОСОБА_3 міститься в її історії хвороби. Стан здоров`я ОСОБА_3 не дає їй можливості самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Фактично догляд за нею здійснює заявник.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Згідно з окремою думкою судді Позняка В.М. від 02 листопада 2023 року, заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Опікунська рада виконавчого комітету Великогаївської сільської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна слід було задовольнити та визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на ОСОБА_2 права та обов`язки, передбачені статтею 67 ЦК України.

Не погоджуючись із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2023 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Білик Л.С. подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №534 від 29 серпня 2023 року, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний змішаний дефект психіки, що досягає рівня хронічного психозу». Внаслідок даного захворювання ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При цьому, як зазначає апелянт, такий висновок зроблений експертами, які попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, є наукового обґрунтованим та ґрунтується на доказах, які долучені до матеріалів справи. Експерти мають спеціальні знання щодо природи та перебігу психічних захворювань, саме до їхньої компетенції віднесено визначення ступеня тяжкості психічного захворювання, можливих наслідків таких захворювань.

Відтак вважає, що вказаний висновок є належним та допустимим доказом, який свідчить про те, що ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а отже, в силу статті 39 ЦК України, є підстави для визнання її недієздатною.

Також вказує, що згідно із поданням Великогаївської сільської ради від 05 жовтня 2023 року №1315 та на підставі рішення виконавчого комітету від 27 вересня 2023 року №191 та висновку опікунської ради вирішено за доцільне призначити опікуном ОСОБА_3 її брата ОСОБА_2 . Інші особи, щодо яких наявне подання органу опіки і піклування, відсутні.

Крім того вказує, що відповідно до окремої думки судді Позняка В.М. від 02 листопада 2023 року у даній справі, останній дійшов висновку, що заяву ОСОБА_2 слід було задовольнити.

В судовому засіданні сторони по справі просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, оскільки ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим її слід визнати недієздатною та призначити опікуном її брата ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідача, учасників справи, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №242351, індивідуальної програми реабілітації інваліда №415, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи, інвалідність встановлена внаслідок захворювання із клініко - функціональним діагнозом та кодом МКХ-10 F-20 (шизофренія).

Як видно із виписок з історії хвороби №04058, 3543, 6120, ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні:

- з 05 червня 2020 року по 30 червня 2020 року в 5-му психіатричному відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР із діагнозом: «гострий поліморфічний психотичний розлад з симптомами шизофренії»;

- з 25 березня 2021 року по 07 квітня 2021 року в 4-му психіатричному відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР із діагнозом: «маячний розлад»;

- з 13 березня 2023 року по 04 квітня 2023 року в 6 відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР із діагнозом: «параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект зі змішаним типом, що сягає рівня соціально-трудової дезадаптації»;

- з 03 травня 2023 року по 23 травня 2023 року в 6 відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР із діагнозом: «параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект зі змішаним типом, що сягає рівня соціально-трудової дезадаптації».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судово-психіатричної експертизи ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» №534 від 29 серпня 2023 року ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний змішаний дефект психіки, що досягає рівня хронічного психозу. Внаслідок даного захворювання ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний змішаний дефект психіки, що досягає рівня хронічного психозу, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання стороннього догляду та нагляду, не входить в компетенцію судово-психіатричної експертизи.

Згідно висновку експертами досліджувалися дані анамнезу, матеріали цивільної справи і результати обстеження психічного стану підекспертної під час експертизи. Встановлено, що ОСОБА_3 народилась в сім`ї робітників, старшою із 2-х дітей. Росла і розвивалась в задовільних умовах. Закінчила педагогічний університет - вчитель молодших класів. За спеціальністю не працювала. Працювала прибиральницею, зараз не працює через хворобу. Одружена, від шлюбу 2 дітей. Зараз проживає з братом. ВГ, туберкульоз, інфекційні захворювання заперечує. Змінилася у поведінці 2020 році коли стала говорити сама до себе. Відмічала, що кругом камери, що слідкують за нею, «їжа і вода...все кругом заражено коронавірусом, все зроблено спеціально», безпідставно ревнувала чоловіка, перестала спати, не виконувала хатню роботу поведінка і відповіді були дивакуваті. Хоча чоловік запримітив дивності у поведінці приблизно з 2018 року, коли хвора періодично ставала підозрілою, дратівливою, усамітнювалася і не адекватно відповідала на зауваження. Але ці стани минали самостійно. У зв`язку із захворюванням змушена була покинути роботу, оскільки конфліктувала із співробітниками через відчуття, що «їй хочуть пошкодити». Погіршення стану в квітні 2020 році призвело до госпіталізації в КНП «ТОКПЛ» ТОР. З того часу систематично і постійно приймає антипсихотичні препарати, але захворювання протікає без ремісійно. Періодично стаціонарно лікувалася в 4, 5 та 6-му психіатричних відділеннях ТОКПЛ. Остання виписка 23 травня 2023 року. Вдома приймає амбулаторне лікування. З 2023 року інвалід II групи по психічному захворюванню. Дослідивши психічний стан ОСОБА_3 , експерти встановили, що свідомість ясна. Орієнтована в повному об`ємі, часі, просторі, власній особі. Доступна мовному контакту. Відповідає не по суті, мова напориста, швидка на підвищених тонах. При розмові хвора перебуває у світі своїх переживань. Внутрішньо-напружена, підозріла, схильна до конфліктів, легко підвищує голос, не тримає дистанцію. Слухові галюцинації заперечує. Мислення тахіфренічне, зісковзуюче, паралогічне. Епізодично висловлює маячні ідеї впливу, стосунку. Хвора вказує на наявність відчуття відкритості її думок для стороннього впливу. Емоційно лабільна, нестійка, дратівлива, гіпертимічна. Афекти загострені, вольові ослаблені, увага сконцентрована на своїх хворобливих переживаннях. Критика до свого стану хвороблива.

Великогаївська сільська рада, на підставі рішення виконавчого комітету від 27 вересня 2023 року №191 та висновку опікунської ради, звернулася із поданням про призначення опікуном ОСОБА_3 її брата ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не свідчать достовірно, що ОСОБА_3 не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Крім того суд вважав, що звернення із заявою про призначення опікуном брата, який є особою призовного віку, за наявності інших осіб, які мають змогу опікуватися ОСОБА_3 має ознаки зловживання з метою уникнення від призову на військову службу.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду.

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України).

Згідно зі ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Частиною 1 ст.60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

У п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (ст.298 ЦПК України).

Так, згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.299 ЦПК України питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Тобто, нормами вказаної статті визначається, перш за все, доведення зацікавленої сторони необхідності в призначення відповідної експертизи.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Дієздатність вказує на передбачену нормами права здатність особи самостійно, своїми усвідомленими діями, здійснювати (використовувати і виконувати) суб`єктивні права і юридичні обов`язки.

Дієздатність це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються за значеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини, після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник.

Таким чином, недієздатність втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи.

Визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційновольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У відповідності до п.3.3. «Правила опіки та піклування», затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 вбачається перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна над повнолітньою особою, серед яких значиться рішення суду про визнання даної особи недієздатною.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що для того, щоб встановити опіку над повнолітньою недієздатною особою потрібне рішення суду про визнання такої особи недієздатною.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №534 від 29 серпня 2023 року, призначеного за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2023 року, за своїм психічним станом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що такий висновок зроблений експертами, які попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, є наукового обґрунтованим та ґрунтується на доказах, які долучені до матеріалів справи. Експерти мають спеціальні знання щодо природи та перебігу психічних захворювань, саме до їхньої компетенції віднесено визначення ступеня тяжкості психічного захворювання, можливих наслідків таких захворювань.

Таким чином, із врахуванням вказаного висновку експерта, а також інших наявних в матеріалах справи доказів щодо її стану здоров`я, зокрема медичних довідок та виписок з історії хвороби та медичних карток ОСОБА_3 , вимога щодо визнання особи недієздатною у цій справі заявлена з наявністю достатньої для цього підстави та наданням відповідних беззаперечних доказів, а тому висновок суду про те, що наведені докази в сукупності не свідчать достовірно, що ОСОБА_3 не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, є безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується вимоги про призначення заявника опікуном, то колегія суддів зазначає наступне.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням Органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Ураховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також наявності в матеріалах справи подання Великогаївської сільської ради від 05 жовтня 2023 року №1315 на підставі рішення виконавчого комітету від 27 вересня 2023 року № 191 та висновку опікунської ради, якими вирішено за доцільне призначити опікуном ОСОБА_3 її брата ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що підстав для відмови у задоволенні і цієї вимоги, також немає.

При цьому слід зазначити, що твердження суду про те, що звернення із заявою про призначення опікуном брата, який є особою призовного віку, за наявності інших осіб, які мають змогу опікуватися ОСОБА_3 має ознаки зловживання з метою уникнення від призову на військову службу, є також безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що в силу вимог ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо можливих ознак зловживання заявником правами з метою уникнення від призову на військову службу, в той час як судом зроблено лише припущення, що є неприпустимим, як і твердження суду про наявність інших осіб, які мають змогу опікуватися ОСОБА_3 , не вказавши при цьому, які саме особи можуть це робити та, відповідно, будь-якого обґрунтування.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, на думку колегії суддів, у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_3 слід визнати недієздатною, а її опікуном призначити ОСОБА_2 , оскільки будь-яких обставин, які б могли перешкоджати ухваленню такого рішення, колегією суддів не встановлено і з матеріалів справи не вбачається.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 недієздатною та призначення його опікуном.

Що стосується судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України за розгляд такої категорії справ вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.141, 300, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, та встановити над нею опіку.

Визначити строк дії постанови про визнання фізичної особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - два роки, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2024 року.

Головуючий

Судді