Справа № 635/6966/23
Провадження № 2/635/651/2024
01 лютого 2024 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання - Клімова Л.П.,
учасники справи:
відповідач- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на (одну четверту) частку належної ОСОБА_3 , трикімнатної квартири загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 40.5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22 березня 1996 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира загальною площею 67,3 кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 30 жовтня 1993 року ОСОБА_3 уклала шлюб зі ОСОБА_4 та після одруження отримала прізвище « ОСОБА_3 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік - ОСОБА_4 , але остаточно оформити її не встиг бо помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті ОСОБА_4 в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , належала частина в порядку приватизації та 1/4 частина в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_3 , а загалом 3/4 частини які в порядку спадкування за заповітом на праві власності були визнані за ОСОБА_1 по рішенню Харківського районного суду Харківської області від 30 грудня 2011 року справа № 2-974/11р.Позивач є сином ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 не була матір`ю позивача, вона була його мачухою. Позивач більше 10 років користується квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , сплачує комунальні платежі, натомість місцезнаходження відповідача невідоме.
Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2023 р. позовну заяву залишено без руху. надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.09.2023 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.12.2023 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
На підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22 березня 1996 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира загальною площею 67,3кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
30 жовтня 1993 року ОСОБА_3 уклала шлюб зі ОСОБА_4 та після одруження отримала прізвище « ОСОБА_3 » що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 виданим 30 жовтня 1993 року Комінтернівським відділом РАЦС м. Харкова.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть смерть НОМЕР_2 виданим 22 вересня 2008р. Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть смеріъ НОМЕР_3 виданим 27 січня 2010р. Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області.
Згідно довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» вих. № 1284 від 16 червня 2023р. за архівними матеріалами бюро (станом на 31.12.2012р.) право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано по праву приватної спільної сумісної власності в цілому за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22 березня 1996 року б/н про що внесено запис в реєстрову книгу 23 під реєстровим № 3124/23 від 10.04.1996р.
Таким чином, на час смерті ОСОБА_4 в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , частина належала в порядку приватизації та 1/4 частина в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_3 , а загалом частини які в порядку спадкування за заповітом на праві власності були визнані за ОСОБА_1 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 грудня 2011 року справа № 2-974/11р.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 виданим 11 листопада 1969 року Палацом новонароджених м. Харкова в якому ОСОБА_4 .
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що до об`єктів нерухомого майна № 340087012 від 23.07.2023р. квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,3кв.м., житловою площею 40,5кв.м. належить в 3/4 частинах ОСОБА_1 на підставі рішення суду серія та номер 2-974/11р, виданого 30.12.2011р. Харківським районним судом Харківської області.
Згідно Технічного паспорту виготовленого ФОП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру у будинку квартирного типу розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зазначена квартира має загальну площу 67,3кв.м., житлову площу 40,5кв.м. та складається з трьох житлових кімнат.
Відповідно до Довідки виданої ФО-П ОСОБА_8 19 червня 2023р. виданої на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 самочинні перебудови, перепланування в квартирі відсутні.
Суду надано банківські квитанції про сплату комунальних платежів за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 р. по теперішній час.
За відомостями Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 23.11.2023 №796/01-16/П після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 .
Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених у судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником 3/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку успадкував після смерті батька ОСОБА_4 .
Друга частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 дружиною батька позивача ОСОБА_3 .
Натомість, син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).
Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжував відкрито, безперервно володіти часткою квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не отримував, крім того, відповідачем жодних заперечень щодо позову не надано, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю та доходить висновку про доведеність вимог позивача у повному обсязі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності-задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на (одну четверту) частку належної ОСОБА_3 , трикімнатної квартири загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 40.5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 09.02.2024.
Суддя Д.М. Савченко