Дата документу 25.01.2024
Справа № 334/9134/23
Провадження № 2/334/286/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення справи за підсудністю

25 січня 2024 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., при секретарі Цілінко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів,

за участі: представника позивача адвоката Штабовенко Д.В. (особисто),

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 136 427,69 гривень та судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до інформаційної довідки Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб Запорізької міської ради від 16.10.2023 року, інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на запит суду, інформація про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя відсутня.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року позовну заяву залишено без руху, зазначено про необхідність надання виправленої редакції позовної заяви з актуальною адресою місця проживання/перебування відповідача.

25.10.2023 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 31.10.2023 року було вирішено питання про відкриття провадження у справі, оскільки єдиним відомим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 було: АДРЕСА_1 (за інформацією позивача).

З метою перевірки персональних даних відповідача та правильності висновку щодо підсудності справи судом 20.12.2023 року було також направлено запит до Управління державної міграційної служби у Запорізькій області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Згідно Відповіді Управління державної міграційної служби у Запорізькій області №2388/2666 від 28.12.2023 року, яка надійшла до суду 08.01.2024 року, ОСОБА_2 з 29.08.1984 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Штабовенко Д.В. просив, у зв`язку з надходженням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у Запорізькому районі Запорізької області, направити цивільну справу за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, заяв/клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Створення міжнародних механізмів гарантій основних прав і свобод людини є одним із найбільших досягнень світового співтовариства у ХХ столітті. Ці гарантії знайшли своє вираження та закріплення через загальносвітове визнання міжнародних договорів з прав людини, а також спеціальних органів, уповноважених здійснювати контроль за дотриманням основних прав і свобод людини. Одним із найбільш ефективних серед таких органів є Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ).

Правовою основою функціонування та діяльності ЄСПЛ є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі - Конвенція). В Україні Конвенція була ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч.1 ст.6 Конвенції, можна зробити висновок, що у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом;6) незалежність і безсторонність суду.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21.07.2019 року у справі №855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Як встановлено з відомостей, наданих Управлінням державної міграційної служби у Запорізькій області, ОСОБА_2 з 29.08.1984 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Запорізького районного суду Запорізької області. Відтак, справа за цим позовом не належить до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно дост. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленомустаттею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За цих обставин, суд дійшов висновку про необхідність передачі матеріалів справи до Запорізького районного суду Запорізької області.

Керуючись ст. 31, 32, 187, 260 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Передати цивільну справу № 334/9134/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів, до Запорізького районного суду Запорізької області /місцезнаходження: 69061, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 10/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.