Справа № 444/2837/23
Провадження № 2/444/136/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 а звернулася в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить суд встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 06.12.1997 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) із ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.11.1999 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав зазначених у позові.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Витребувано з Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 а в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду 15.01.2024 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник третьої особи, Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду із Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (житловий будинок та земельну частку (пай)).

ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , що видно з копії довідки за № 964 (а.с.14).

Позивач проживала та була зареєстрована з ОСОБА_2 до дня її смерті що видно з копії довідки за № 965 (а.с.14).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіла свій житловий будинок позивачу по справі, що видно з копії такого заповіту від 01.02.1995 року (а.с.13).

Позивач підтверджує факт проживання з ОСОБА_2 , однією сім`єю впродовж 5 років до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що видно з копії витягу.

З 1994 року позивач приймала участь в житті ОСОБА_2 , а саме: допомагала їй матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, медикаменти. Зробила ремонт у будинку та облаштувала прибудинкову територію. ОСОБА_2 була самотньою. Інших спадкоємців після її смерті немає, що підтверджується копією спадкової справи № 59/2011 року (а.с.26-48).

Встановлено, що позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що видно з його копії (а.с. 12), проте державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) площею 1,40 га. на підставі сертифікату серія ЛВ № 082634, після смерті ОСОБА_2 , оскільки позивачем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою КМУ від 12.10.1995 р. № 801. У зв`язку з чим позивач звернулась в Жовківський районний суд Львівської області (справа №444/1449/23). Проте так, як заповіт був складений тільки на житловий будинок, а спадкування на земельну частку (пай) відбувається по закону, а позивач не входить ні в одну чергу спадкування, тому потрібно встановити юридичний факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом вступу у володіння (управління) майном, оскільки проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем. Спільно, вела з нею спільне господарство, у них був спільний бюджет. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

За викладених вище обставин позивач змушена звернутися до суду задля встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За п. п. 21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, може бути встановлення лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення до суду з цією позовною заявою.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, і як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 06.12.1997 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.11.1999 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 25 січня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.