Справа № 202/3859/23
Провадження № 2-з/202/13/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

24 січня 2024 року м. Дніпро

Індустріального районний суд м.Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошової суми, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошової суми.

Предметом спору є дійсність (чи недійсність) договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 03.08.2018 між ОСОБА_1 (позивач по справі) та відповідачем ОСОБА_2 (відповідач по справі), а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 435 350 грн. 00 коп., яка отримана ОСОБА_2 за вказаним договором купівлі-продажу.

22.01.2024 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що у позові він зазначає про те, що відповідач діяла недобросовісно під час продажу йому квартири, а саме ввела його в оману щодо відсутності прав третіх осіб на вказану квартиру, що зашкодило його правам.

Після продажу квартири він продав її ОСОБА_3 , який майже через п`ять років направив йому претензію.

Так, третя особа по справі ОСОБА_3 вимагає від нього повернення грошових коштів за продану квартиру, оскільки квартира була предметом численних судових спорів та була витребувана у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 .

Крім того зазначив, що ОСОБА_2 є відповідачем у багатьох справах з вимогами майнового характеру, що дає підстави вважати, що вона має об`єктивну можливість здійснити відчуження єдиного належного їй на праві власності нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , що унеможливіть ефективний захист його прав, як позивача у даній справі, у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, яка відповідає вимогам ч. ч. 1, 2 ст.151 ЦПК України, та додані до неї документи суд приходить до висновку про часткове її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Предметом спору у даній справі є дійсність (чи недійсність) договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 03.08.2018 між ОСОБА_1 (позивач по справі) та відповідачем ОСОБА_2 (відповідач по справі), а також стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 435 350 грн. 00 коп., яка отримана ОСОБА_2 за вказаним договором купівлі-продажу.

З інформаційної довідки №362568156 від 19.01.2024 випливає, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (підстава договір купівлі-продажу від 18.09.2018).

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати діяльності фізичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Наприклад, обмеження можливості користуватися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням одночасно заявлених позовних вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, суд зазначає, що зазначений захід забезпечення позову не призведе до незворотних наслідків для ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 101).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно надіслати усім учасникам справи.

За адресою https://ind.dp.court.gov.ua/sud0417 учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею 24.01.2024

Суддя А. О. Михальченко