ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 331/6450/23
Провадження № 2/331/408/2024
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі судового засідання Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач у відповідності до ордеру на житлове приміщення № 4467 від 25.09.1992 року є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
За вищезазначеною адресою також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає понад 5 років, з 2018 року.Позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за відсутню особу, яка не є членом його сім`ї.
Тому просить визнати ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до ордеру на житлове приміщення № 4467 від 25.09.1992 року є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 29.09.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно акту про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації від 17.09.2023 року, виданою громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 не проживає з 2018 року по сьогоднішній день.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема у статті 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном.
Відповідно до положень ст. 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказами, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 не проживає з 2018 року по сьогоднішній день є акт про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації.
Отже, той факт, що відповідач не користується житлом, є його особистим вибором.
Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підставдля визнання ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, враховуючи той факт, що судом позовні вимоги позивача задоволені повністю.
Керуючись,ст.ст.12, 76,81,82,133,141,200,245,265,280-289 ЦПК, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 16, 319, 391, 321 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16 січня 2024 року.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Запоріжжя Н.В.Фісун