Справа №: 343/3255/23
Провадження №: 2/343/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , який зареєстрований 14 серпня 2019 року в Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області за актовим записом № 126.

Неповнолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання з відповідачкою.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2019 він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Долинському районному відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (актовий запис № 126 від 14.08.2019).

Від спільного з відповідачкою проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька: ОСОБА_3 .

З моменту їх одруження вони протягом двох років проживали в с. В.Струтинь в житловому будинку його батьків, де він проживає і на даний час. З перших днів одруження сімейне життя з відповідачкою складалось нормально, після чого відносини погіршились. Він зрозумів, що вони не зможуть створити міцної сім`ї, оскільки різні за характерами люди і в них різні життєві інтереси та погляди на життя. Він також зрозумів, що між ними немає почуття поваги та любові і вони прийшли до переконання, що не можуть проживати разом. Окрім цього, через його регулярні виїзди на сезонні роботи за кордон, вони дуже рідко бачаться і просто відвикли одне від одного. У вересні 2021 року відповідачка покинула сім`ю і разом з дитиною переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Кропивник, а він залишився проживати в с. В.Струтинь.

На даний час вони спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків і їх шлюбні відносини існують тільки формально.

Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їх інтересам (а.с.1-2).

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити. Судові витрати покласти на нього.

Відповідачка ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному об`ємі, не заперечила проти їх задоволення. Просить визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею, відповідачкою по справі, ОСОБА_1

Cуд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.12.2023 (а.с.5) свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 14 серпня 2019 року був укладений шлюб зареєстрований Долинським відділом ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №126. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис №11 а.с.6).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Ч. 1ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

З огляду на те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Вирішуючи вимогу позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Суд, враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_3 , те , що дитина проживає разом з мамою за адресою: АДРЕСА_1 , дійшов до висновку, що після розірвання шлюбу малолітню доньку сторін по справі ОСОБА_6 , слід залишити із відповідачкою, з якою вона на даний час фактично проживає.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Однак, позивач просить понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду, залишити за ним.

За таких обставин, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073,60 грн при поданні позову до суду, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 137, 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 серпня 2019 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №126 - розірвати.

Малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з мамою, відповідачкою по справі ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель : АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш