Провадження №2/748/70/24
Єдиний унікальний № 743/1223/23
У Х В А Л А

06 лютого 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді Меженнікової С.П.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко О.А.,

представника відповідача - адвоката Миланича А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства " Райффайзен Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дану справу було передано на розгляд Чернігівського районного суду Чернігівської області на підставі Розпорядженням в.о. голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 83 від 25.09.2023.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2023 року прийнято вказану вище справу до розгляду та призначено спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2023 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2023 року було замінено позивача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», в зв"язку з чим судовий розгляд відкладено на 06.02.2024 на 08.30 год.

06.02.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Миланич А.М. через канцелярію суду подано клопотання про продовження строку для подання відзиву. В обґрунтування підстави для продовження строку представник відповідача зазначає, що ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками відповідачка взагалі не отримувала. Він, як представник відповідачки ознайомився з матеріалами справи лише 30.01.2024. Проте, враховуючи значний обсяг інформації, цього часу недостатньо на підготовку та подання відзиву на позовну заяву.

Також, 06.02.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Миланич А.М. через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження по даній справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України у зв"язку з накладенням мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2024 ( справа №927/1690/23).

В судовому засіданні представник відповідача подані клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» в судове засідання не з"явився, надав клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву підлягає задоволенню, клопотання про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає, поряд з цим, ознайомившись з відповідним процесуальним рішенням винесеним в ході розгляду господарської справи №927/1690/23, суд дійшов висновку, що вказана справа підлягає передачі для розгляду в Господарський суд Чернігівської області з таких підстав.

Щодо клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Судом встановлено, що провадження у справі було відкрито 28.08.2023 ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 7 ст. 178 ЦПК України - відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Статтею 278 ЦПК України визначено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день цього засідання, відповідач не отримала ні позовну заяви, ні додані до неї документи.

30.01.2024 представник відповідача - адвокат Миланич А.М. ознайомився з матеріалами справи, а 06.02.2024 отримав копію ухвали суду від 09.10.23, 06.12.2023, 20.12.2023, копію позовної заяви з додатками, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи та розписка про отримання документів від 06.02.2024.

Приймаючи до уваги обставини викладені представником відповідача, з метою недопущення порушення процесуальних прав відповідача, суд приходить до висновку про можливість продовження строку для подання відзиву.

Щодо клопотання про зупинення провадження по справі.

Представник відповідача просив зупинити провадження по справі у зв"язку з накладенням мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2024 ( справа №927/1690/23), проте наведені ним підстави для зупинення, не передбачені ст.251-252 ЦПК України, а тому суд не вбачає підстав, для задоволення даного клопотання представника відповідача.

Разом з цим за ініціативою суду справу слід передати до Господарського суду Чернігівської області для розгляду по суті, відповідно до встановлених законом (ч. 3 ст. 7 КУзПБ) правил юрисдикції та підсудності, виходячи з наступного.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №010/0356/82/0140757 від 11.05.2011 року в розмірі 79 054,03 грн.

Копією ухвали Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1690/23 від 18.01.2024 року підтверджується, що Господарським судом Чернігівської області відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Наумову О.В. тощо.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 19 ЦПК України, зазначається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у ст. 2 ЦПК України, до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність 21 жовтня 2019 року у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства від 21 квітня 2019 року.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. (ч. 2 ст. 7 КУз ПБ)

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи. (ч. 3 ст. 7 КУзПБ).

Відповідно до ст. 20 ч.1 п.8 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема і справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 13 ст. 30 ГПК України, виключною є підсудність справ, в тому числі які передбачені п. 8 та 9 ч.1 ст. 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19 червня 2018 року у справі №908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц (Провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Отже, при врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Статтею 7 КУзПБ як процесуальним законом змінено юрисдикцію розгляду ряду спорів фізичних осіб - боржників щодо їх майна, які раніше розглядалися у цивільних судах, а також віднесено до господарської юрисдикції ряд інших спорів юридичних осіб, які стосуються майна боржника(юридичної чи фізичної особи),

Таким чином, як встановлено судом, господарська справа №927/1690/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність перебуває на розгляді у Господарському суді Чернігівської області та остаточного рішення у даній справі на даний час судом поставлено не було, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що дану справу слід передати до Господарського суду Чернігівської області за підсудністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи наведене, суд вважає, що дану справу слід передати до Господарського суду Чернігівської області для розгляду по суті, відповідно до встановлених законом (ч. 3 ст. 7 КУзПБ) правил юрисдикції та підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 31, 127, 260, 261, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Миланич Андрія Михайловича про продовження строку для подання відзиву задовольнити.

Продовжити відповідачу ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позовну заяву та встановити відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву.

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Миланич Андрія Михайловича про зупинення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд Господарському суду Чернігівської області.

Копію ухвали направити учасникам справи до відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.П. Меженнікова