Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/815/2024

Справа № 229/8237/23

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Терещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що він з 14 лютого 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб існує формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, а подальше існування формального шлюбу буде суперечити його інтересам.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 грудня 2023 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї на адресу суду надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути у її відсутність, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23 (а.с.9-10).

Шлюбні відносини на момент розгляду справи подружжям припинені.

Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки.

Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин.

При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Подружжя шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть.

Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберігати шлюб з відповідачем не має. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 14 лютого 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя - О.М. Лапченко