Провадження № 2/554/627/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участі секретаря Діменко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що ним особисто було 08.07.2019 року передано в борг ОСОБА_2 і її сину, ОСОБА_3 , позику у розмірі 5 000 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 08 липня 2019 року (25,71136 курс НБУ долара США до гривні), складало суму в розмірі 128 556,80 гривень.

На підтвердження отримання коштів відповідачами, у присутності свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було надано Позивачеві письмову розписку від 08.07.2019 року із зазначенням умов їх повернення, а саме: позика надавалася терміном на 6 місяців до 08.01.2020 року; відповідачі зобов`язалися сплачувати щомісяця 10% за користування грошовими коштами. Додатково, між позивачем та відповідачами був укладений письмовий договір, де було обумовлено наступне: в якості заставного майна відповідачі передають позивачеві автомобіль марки Fiat моделі Doblo 2007 року випуску фургон малотоннажний реєстр, номер НОМЕР_1 , і надають (оформляють) довіреність на даний автомобіль; у разі не повернення позики 08.01.2020 року відповідачі мають сплачувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також пеню у розмірі 0,01% від суми позики за кожен прострочений день.

До 08 січня 2020 року відповідачі виконували взяті за розпискою зобов`язання. Але після цієї дати виконування зобов`язань за розпискою припинилися. На час звернення до суду відповідачами не повернуто отримані від позивача грошові кошти.

Позивач 08 січня 2020 року додатково повідомив відповідачів про те, що договірні правовідносини припиняються і потрібно невідкладно повернути позику у розмірі 5 000 доларів США. Зазначив, що у разі неповернення позики, відповідачі будуть вимушені сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню у розмірі 0,01% від суми позики за кожен прострочений день, а також 3% річних.

Неодноразові звернення з проханням дотримуватися взятого на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, проігноровані.

Позивачем на адресу відповідачів було надіслано письмові вимоги (рекомендовані, з зворотнім повідомленням від 30 липня 2020 року) про повернення боргу в повному обсязі. Також дану письмову вимогу було особисто в руки передано ОСОБА_2 на території ТОВ "ЧУДО БАЗА" по вул. Морозова, 11-13, м. Харкова, де вона, як Фізична особа-підприємець здійснює свою діяльність з роздрібної торгівлі продуктами харчування, а ОСОБА_3 їй в цьому допомагає. Проте і це звернення було проігноровано.

Відповідачі, незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів, уникають від виконання зобов`язання. У результаті такої поведінки відповідачів, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти в сумі 273455,23 грн., а саме: 118392,03 грн. (% річних) та 5000 грн. моральної шкоди, а також витрати щодо сплати судового збору.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21.04.2023 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року витребувано від ОСОБА_1 оригінал розписки від 08.07.2019 року, підписаної ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з?явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з?явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду, не повідомили про причину неявки, правом на подачу відзиву не скористалися.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 її товариш. Вони мають спільний бізнес магазин, власниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_1 . Орієнтовно, у травні 2019 року він попросив позичити гроші ОСОБА_7 , яка опинилася у скрутному матеріальному становищі. Позичили 5000 дол.США під 5% річних. Договір позики укладали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оформили його у нотаріуса. Це були спільні кошти: її, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона була свідком позики грошей влітку 2018 чи 2019 року ОСОБА_2 , яка приїздила у їх ( ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та її) магазин та просила позичити 5000 дол.США під 3% річних, оскільки їй погрожують. Запропонувала перереєструвати автомобіль на когось із них, як заставу у разі неповернення боргу. Гроші, які позичили ОСОБА_2 , вони позичили також у іншого чоловіка та спільно повертали борг. Вона особисто їздила із позивачем та відповідачкою до нотаріуса для оформлення договору, але до кабінету не заходила. ОСОБА_2 кілька місяців сплачувала відсотки, але основну суму боргу не повертала.

Суд, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.07.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у письмовій формі укладено договір позики 5000 доларів США під 10% річних (п.1.2. Договору). Договір підписано сторонами у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Додатково зазначено, що у якості застави позикодавцеві позичальником передано автомобіль Фіат Добло, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.30) та видано довіреність на право користування.

Факт передачі коштів засвідчено розпискою ОСОБА_2 , у присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка отримала від ОСОБА_1 5000 доларів США під 10% річних на 6 місяців (до 08.01.2020 року) та зобов?язалася виплачувати щомісячно 500 доларів США у рахунок погашення відсотків за користування коштами. Розписка підписана ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . Копія розписки долучена до матеріалів справи (а.с.12).

08.07.2019 року гр. ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_1 користуватися, керувати, а також розпоряджатися на умовах за його розсудом автомобілем Fiat, мрлелі Doblo, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.16).

Далі встановлено, що відповідачами умови, взятих на себе зобов"язань, не виконувалися. Борг не повернуто, відсотки за користування коштами не сплачено.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Обгрунтування позовних вимог позивача зводиться до того, що у нього наявні оригінали вказаного Договору позики та розписки.

Однак, позивач ухвали суду у справі від 14.08.2023 року, якою зобов`язано його надати суду оригінал розписки від 08.07.2019 року про отримання ОСОБА_2 грошових коштів, не виконав.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

У свою чергу, ч. 6 ст. 95 ЦПК України передбачає, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, позивач у порядку виконання ухвали суду у справі від 14.08.2023 року не надав суду оригінал розписки від 08.07.2019 року, яка є предметом розгляду у справі, копія якої, що долучена до позовної заяви, піддається сумніву судом.

Також, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що оригінал розписки ним було надано у січні 2021 року до Московського районного суду м.Харкова (особисто в руки секретарю судді Сугачової В.І.), оскільки вказане спростовується наявними матеріалами справи та відповіддю Московського районного суду м.Харкова від 22.02.2024 року.

Відтак, суд не бере до уваги як доказ копію розписки ОСОБА_2 від 08.07.2019 року про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5000 доларів США.

Згідно правової позиції, висловленої у Постанові КЦС ВС від 18.07.2018 у справі №143/280/17, поясненнями сторони та показаннями свідка не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором позики. Наявність у позивача боргового документа розписки відповідача свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (не надано суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог), суд вважає на необхідне у задоволені позову відмовити.

Керуючись 4, 12, 13, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 352 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою відмовити.

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП не відомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.М.Черняєва