Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Потапенко А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 до Ржищівського міського суду Київської області на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2023 надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, для розгляду за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 визначено головуючого суддю Потапенка А.В.

Перевіривши позовну заяву, судом встановлено наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині третій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Аналіз статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Саме до цього зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 (справа № 755/5684/18-ц).

Згідно з інформацією, що отримана на електронний запит суду від 02.02.2024 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що місце заподіяння шкоди, - АДРЕСА_2 , місце постійного проживання позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи позивачки також в м. Києві.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 05.02.2024 надіслала до Ржищівського міського суду Київської області заяву, в якій вона наполягає на розгляді справи саме Дніпровським районним судом м. Києва, вказуючи на те, що працює та постійно проживає у м. Києві.

Отже, право вибору між судами, яким згідно з правилами альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Позивачка ОСОБА_1 у цій справі скористалася належним їй правом вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувшись за місцем свого проживання та місцем роботи до Дніпровського районного суду м. Києва.

З огляду на виконання вимог Закону та волевиявлення позивачки ОСОБА_1 на вибір суду, якому справа підсудна до розгляду за правилами альтернативної підсудності, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи до Дніпровського районного суду м. Києва. При цьому, суд враховує, що жодних заяв позивачки ОСОБА_1 щодо передачі даної цивільної справи на розгляд Ржищівського міського суду Київської області матеріали справи не містять.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Частиною першою ст. 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3).

Ухвала, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Потапенко