Провадження № 2/750/86/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Аушевої М.Ю.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_2.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

20.07.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» засобами поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1308574 від 04.02.2021 року в сумі 204125 грн. 12 коп.

Обґрунтовано позов тим, що 04.02.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3/1308574, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 150000 грн. строком на 36 місяці до 03.02.2024 року зі сплатою 10% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору, шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальній сумі 204125 грн. 12 коп. 23.01.2023 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 1-2023, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 3/1308574 від 04.02.2021. Оскільки відповідач наявну заборгованість не погасив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі - 76544,82 грн., що складається з строкової заборгованості в розмірі - 59374,85 грн., нарахованих відсотків в розмірі - 684,47 грн. та прострочених відсотків в розмірі - 16485,50 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

04.02.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 3/1308574 (Договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 150000 грн. строком на 36 місяці - з 04.02.2021 до 03.02.2024 зі сплатою 10% річних.

З метою обслуговування кредиту банк відкрив позивальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості НОМЕР_1 в банку (пункт 2.1. кредитного договору).

Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти і комісію щомісяця у валюті кредиту відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту.

23.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 1-2023, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку (а.с. 20, 21-36).

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.01.2023 року мав заборгованість у сумі 204125 грн. 12 коп., до якої входить: 59374 грн. 85 коп. - залишок за тілом кредиту; 63830 грн. 30 коп. - сума простроченного тіла кредиту; 684 грн. 47 коп. - нараховані відсотки; 16485 грн. 50 коп. - прострочені відсотки; 3750 грн. - комісія та 60000 грн. - прострочена комісія (а.с. 37).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку він не погасив, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» така інформація надається безоплатно.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Кредитним договором, який підписаний відповідачем, передбачено, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Разом з тим, умовами кредитного договору встановлено плату за надання такої інформації без уточнення систематичності запиту цієї інформації споживачем.

Враховуючи зазначені положення законодавства та те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачу щомісячно надавалася інформація, за яку договором встановлена комісійна винагорода, та що така інформація надавалася йому частіше ніж один раз на місяць, а тому підстав для стягнення з відповідача комісії та простроченої комісії суд не знаходить.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов був заявлений на загальну суму 204125,12 грн., а задоволений на 140375,12 грн., що складає 69% від ціни заявленого позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за розгляд справи у розмірі 2112,7 грн. - пропорційно задоволених позовних вимог (69 % від 3061,88 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви).

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 141, 142, 258, 259, 206, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів; ідентифікаційний код юридичної особи - 35234236) заборгованість за кредитним договором у сумі 140375 грн. 12 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2112 грн. 70 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21.02.2024.

Суддя Л.В. Карапута