справа № 208/2653/23
№ провадження 2-п/208/3/24
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

секретар судового засідання Паталаха І.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Куценка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд та скасування заочного рішення по цивільній справі № 208/2653/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

18.08.2023 року відповідачем ОСОБА_2 подана заява про перегляд та скасування заочного рішення по цивільній справі № 208/2653/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалене Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.06.2023 року.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали заяву, в обґрунтування якої зазначили, що ОСОБА_2 попередньо отримав від суду ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви із додатками прибув в судове засідання на 12.05.2023 року, проте подав клопотання про відкладення судового засідання, так як із заявленими позовними вимогами був згоден частково, а саме лише в частині суми 33-х тисяч, в іншій частині позовних вимог не був згоден тому бажав підготувати та подати відзив на позов, в цій частині. Про наступну дату судового засідання, а саме 07.06.2023 року він не був належним чином повідомлений, тому вважає, Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/2653/23 від 07.06.2023 року, яке ухвалене без врахування його позиції, без належного виклику підлягає скасуванню.

На час розгляд заяви про перегляд та скасування заочного рішення, відповідач та представник відповідача зазначили, що істотність порушення прав відповідача вони будуть доводити під час розгляду справи по суті.

Крім того, на пропозицію суду скористуватися правом для надання таких підстав, як визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, зазначили, що підстав заявлених у заяві є достатньо і перерва не потрібна.

Щодо строків звернення із заявою ОСОБА_2 щодо перегляду та скасування заочного рішення від 07.06.2023 року, лише 18.08.2023 року, то за змістом уточненої заяви від 25.08.2023 року (а.с. 97-111), заявник посилається на отримання ним судового рішення 15.08.2023 року, на підставі чого він вважає що підстав для поновлення строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення та його скасування, ним не було порушено.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Стребіж М.О. в судовому засіданні зазначив, що заява ОСОБА_2 подана в порушення ст.ст. 284, 285, 288 ЦПК України, а саме крім посилання на необізнаність щодо дати судового засідання 07.06.2023 року, відповідачем не наведено підстав для скасування заочного рішення, як поважність причин не подання відзиву, який обраховується з дати отримання позовної заяви, як і будь-яких доказів, на які б міг послатися відповідач, заявляючи що таке скасування рішення має істотне значення для правильного вирішення справи, з врахуванням таких доказів. Крім того, судове рішення знаходиться на примусовому виконанню, та залишок суми до стягнення за рішенням суду становить біля 2-ох тисяч гривень. А тому просив врахувати відзив на заяву поданий Банком, та заяву, і залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд та скасування заочного рішення, так як на думку представника позивача, зазначене заочне рішення ухвалене з дотриманням вимог ЦПК України.

Заслухав сторони, дослідив підстави та обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2 , матеріали цивільної справи № 208/2653/23, суд приходить до наступного.

Так, 04.04.2023 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області АТ КБ «ПриватБанк» подано позовну заяву, якою заявлено позовні вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 підписана заява б/н від 10.11.2006 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 26.02.2023 рік утворилась заборгованість в розмірі 37 867,59 грн., яка складалась з:

33 711,94 грн. заборгованість за кредитом;

4 155,65 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Тому просить стягнути заборгованість в розмірі 37 867,59 грн. та судові витрати в розмірі 2 684,00 грн..

В межах цивільної справи № 208/2653/23, відповідачем ОСОБА_2 отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви із додатком, в тому числі розрахунком заявленої суми позивачем до стягнення в межах позову, що підтверджено самим відповідачем та його представником під час судового засідання, поясненнями позивача, та поштовим рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 , отримане ним особисто 10.05.2023 року (а.с. 85).

Так, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 191 ЦПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Строк на подання відзиву відповідачу встановлений у п. 3 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі № 208/2653/23 від 27.04.2023 року (а.с. 79), як 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також, згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Як встановлено в ході розгляду заяви, отримав вищезазначену ухвалу про відкриття провадження у справі, із копією позову та додатками до нього, і судову повістку на 12.05.2023 року на 10.50 годину, як час призначеного першого судового засідання у справі № 208/2653/23, 12.05.2023 року відповідач ОСОБА_2 прибув до суду, проте відзиву на позов та доказів на підтвердження своєї позиції не подав, заявив про відкладення судового розгляду призначеного по справі на 12.05.2023 року о 10.50 годині для отримання ним юридичної допомоги, що підтверджено відповідачем під час судового засідання, його заявою (а.с. 81).

Судове засідання, за клопотанням відповідача ОСОБА_2 було відкладено на 07.06.2023 року, про що також відповідач був обізнаний.

Проте, в 15-ти денний строк з дня отримання копії позовної заяви, а саме з 10.05.2023 року (а.с. 85), який відповідно закінчувався 26.05.2023 року, відповідач так і не скористався своїм правом на подання відзиву в порядку п.1 ч. 1 ст. 191 ЦПК України, та відзиву на позовну заяву із доказами на підтвердження своєї позиції, не подав, як і не подав їх і станом на 07.06.2023 рік, як друге судове засідання призначене в межах даної цивільної справи, що підтверджено самим ОСОБА_2 під час судового засідання.

Судовий виклик ОСОБА_2 на судове засідання призначене 07.06.2023 року о 11.45 годині, було відправлено на ту ж саму адресу відповідача, як і в перший раз, що підтверджено поштовим рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 , яке вже не отримувалося відповідачем та повернуто на адресу суду (а.с. 83-84).

Згідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як встановлено судом, 07.06.2023 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в межах цивільної справи № 208/2653/23 прийнято Заочне рішення, з врахуванням приписів ст. 280 ЦПК України, не подання відзиву відповідачем, та його неприбуттям до судового засідання і не повідомлення про причину своєї неявки.

Так, зазначеним Заочним Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.06.2023 року у справі 208/2653/23 (а.с. 86-87), було ухвалено:

«…Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, МФО 305299, , рахунок № НОМЕР_2 :

- 33 711 ( тридцять три тисячі сімсот одинадцять) грн. 94 коп. заборгованість за кредитом;

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму судового збору в розмірі 2 389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 45 коп.. …».

Зазначене судове рішення було направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 згідно до супровідного листа на його адресу 07.06.2023 року (а.с. 88).

Так, згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення ч. 2 ст. 284 ЦПК України.

Так, днем проголошення заочного судового рішення є 07.06.2023 року.

Таким чином, строк на подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення розпочинається 07.06.2023 року, та завершується відповідно 10.07.2023 року, відповідно.

Згідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як зазначено відповідачем за змістом уточненої заяви про перегляд та скасування заочного рішення (а.с. 111), ОСОБА_2 заявляє про отримання копії зазначеного Заочного судового рішення 15.08.2023 року, проте ні поштового конверту, ні будь-якого іншого доказу отримання такого рішення в заявлену дату відповідачем, матеріали справи не містять, і відповідачем не підтверджено.

У відповідності до ч. 4 ст. 284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Проте, посилаючись на заявлену обставину, без належного підтвердження, фактичного отримання рішення суду станом на 15.08.2023 рік, відповідач та його представник, ні за змістом заяви про перегляд заочного рішення та його скасування, ні під час судового розгляду не заявили про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Позиція сторони позивача щодо обрахування процесуальних строків викладена у заяві представника, як то необхідності застосування норм ЦПК України, та визначення такого строку пропущеного відповідачем для звернення із даною заявою.

Крім того, згідно до облікової відомості в системі Д-3 відображено що в ЄДРСР рішення внесено 14.06.2023 року.

А тому, суд вважає необхідним врахувати обізнаність відповідача про наявність заявленого спору, в межах цивільної справи № 208/2653/23, що станом на дату внесення відомостей в ЄДРСР судового рішення, а саме станом на 14.06.2023 рік, як то розміщення у відкритому доступі судового рішення, доведеним факт обізнаності відповідача про ухвалення такого рішення судом, не доведення отримання відповідачем копію заочного рішення саме 15.08.2023 року, та не заявлення ним питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в порядку визначеному ст.. 284 ЦПК України, що є підставою для застосування наслідків пропуску такого строку.

Згідно до приписів ст. 126 ЦПК України: Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1), Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

Також, судом враховується, що під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_2 , не наведено обставин визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, в частині не зазначенням ним поважності причини не подання відзиву на позовну заяву, враховуючи отримання ним копії позову з додатками та ухвалу про відкриття провадження станом на 10.05.2023 рік, а також не надання ним доказів, на які він посилається, заявляючи про перегляд заочного рішення та його скасування, як на його думку мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Більш того, безпосередньо ОСОБА_2 під час судового засідання з розгляду його заяви про перегляд заочного рішення зазначив, що він бажав подати відзив про визнання ним частково позову в сумі яка дорівнює 33-ьом тисячам гривень, тобто щодо визнання суми яка і була стягнута за Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.06.2023 року у справі № 208/265/23, а саме - 33 711 (тридцять три тисячі сімсот одинадцять) грн. 94 коп. як заборгованість за кредитом. Так, як в іншій частині позовних вимог судом у задоволені позову було відмовлено.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за останнім відомим місцем реєстрації та шляхом розміщення інформації на сайті Судова влада України у розділах "Стан розгляду справи" та "Список справ призначених до розгляду". Разом із тим, тільки з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Заявник в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказав та не надав жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, та який не був врахований судом під час ухвалення рішення 07.06.2023 року, фактично заявив що його позиція станом на 07.06.2023 року відповідає ухваленому судовому рішенню, в розмірі суми - 33 711 (тридцять три тисячі сімсот одинадцять) грн. 94 коп. як заборгованість за кредитом, щодо визнання якої він хотів подати відзив, проте у визначенний 15-ти денний строк не скористався таким правом, відзиву та доказів на підтвердження своєї позиції суду не надав.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, які з боку відповідача не доведені під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, то за відсутності зазначених обставину сукупності, пропуском відповідачем строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, не заявлення ним питання про поновлення такого процесуального строку, судом підстав для скасування заочного рішення не встановлено, а отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд та скасування заочного рішення по цивільній справі № 208/2653/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду, апеляційної скарги на рішення суду, в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 16.01.2024 року.

Суддя Івченко Т. П.