ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Чернівці Справа № 725/1751/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2023, ухваленого під головуванням судді Піхало Н.В., дата складання повного тексту рішення не зазначена, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, а в жовтні 2022 року змінивши предмет позову та подавши заяву про залучення співвідповідача ОСОБА_2 остаточно просило стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах заборгованість за кредитним договором у розмірі 123 430,15 дол. США, що за курсом НБУ 26.20 грн/дол складало 3 233 869,93 грн, та судові витрати (т.1 а.с.1-5, т.2 а.с.7-14).

В обґрунтування вимог посилалося на те, що 27.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №CVVPGK00000010, згідно якого позичальник отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 400 000 дол. США на купівлю квартири та 86 000 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 24.12.2026 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, у зв`язку з чим 12.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Першої чернівецької державної нотаріальної контори з претензією кредитора, де банк просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком, надати інформацію щодо звернення із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтв про Провадження №22-ц/822/37/24

право на спадщину та відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від спадщини.

10.03.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» отримано лист Першої чернівецької державної нотаріальної контори від 22.02.2021 року №150/01-16 про направлення претензії кредитора для розгляду за належністю та приєднання до матеріалів справи приватному нотаріусу ЧМНО Балан Р.Б.

10.03.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» отримано лист від приватного нотаріуса ЧМНО Балан Р.Б. від 04.03.2021 року №12/02-14, де вказано, що на час видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину жодної інформації щодо наявності кредиторів, боргів, заборони або арешту чи інших обтяжень щодо божника не було, повідомити банк про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину було не можливим. Також, було повідомлено, що свідоцтва про право на спадщину вже видані спадкоємцям, спадкова справа завершена, інформація щодо відомостей про осіб, які є спадкоємцями, є нотаріальною таємницею.

Спадкоємці для погашення боргових зобов`язань до Банку не зверталися, а 05.10.2021 року Банком на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 направлено лист-претензію сплатити заборгованість у розмірі 123 430,15 дол.США.

Посилаючись на наведене та норми права, що регулюють спірні правовідносини, просило позов задовольнити.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2023 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись з наведеним рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Вказує, що судом не повно встановлено всі обставини, які мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому є незаконним.

Наголошує, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення кредитора про відкриття спадщини, тому кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини, наявність спадкоємців, які прийняли спадщину та отримали відповідні свідоцтва.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції опосередковано та безпідставно ототожнене запит нотаріуса про наявність у боржника майна із повідомленням спадкоємців та про обізнаність кредитора про відкриття спадщини, та невірно визначено початок перебігу шестимісячного строку для пред`явлення вимог кредитором до спадкоємців.

Зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» із запитом від 04.05.2020 року по кредитному договору №CVVPGK00000010, в якому повідомила про смерть свого чоловіка ОСОБА_3 , просила припинити нарахування відсотків та надати копії всіх договорів за кредитним зобов`язаннями ОСОБА_3 , довідку про те, в якій частині ОСОБА_3 здійснено погашення кредиту за весь період дії кредитного договору по день смерті, з долученям до запиту копії свідоцтва про смерть, - є безпідставними, оскільки з цього запиту не вбачається, де і коли відкрито спадкову справу, заявником не повідомлено про наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, не зазначено дату отримання ними свідоцтва про право на спадщину тощо.

Таким чином, з урахуванням того, що свідоцтва про право на спадщину законом на спадкове майно отримувалися відповідачами починаючи лише з 02.10.2020 року по 09.12.2020 року, строк на пред`явлення вимог до спадкоємців почався саме з 02.10.2020 року і закінчився через шість місяців 02.04.2021 року, однак кредитор свої вимог заявив 12.02.2021 року, тобто в межах строку, визначеного ст.1281 ЦК України.

На підставі наведеного просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог банку.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідачів просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу банку без задоволення.

Вказує, що твердження позивача про те, що він не знав про смерть ОСОБА_3 , коло спадкоємців - є безпідставними, оскільки направлення претензії кредитора до Першої чернівецької державної нотаріальної контори лише 12.02.2021 року свідчить не про те, шо позивач не знав про відкриття спадщини та у якого нотаріуса заведено спадкову справу, а про те, що достеменно знаючи про прийняття спадщини з листа приватного нотаріуса та неодноразових звернень ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» не вживав жодних дій щодо стягнення заборгованості й не реалізував свої права, визначені ст.1281 ЦК України, здійснюючи свої повноваження на власний розсуд та у власних інтересах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах їх обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступних висновків.

Щодо вирішення клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про відмову від частини позовних вимог.

25.12.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено до апеляційного суду клопотання про відмову в частині позовних вимог у вигляді комісії у розмірі 800 дол. США (т.3 а.с.53-54).

За приписами п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі ч.1-3 ст.206 ЦПК України.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Так, сторона позивача наділена такими процесуальними повноваженнями та підтримала заявлене клопотання, а сторона відповідача не заперечувала, що, в свою чергу, є наслідком прийняття апеляційним судом відмови від позову у вказаній частині та закриття в такій провадження. Крім іншого, судом було роз`яснено позивачу наслідки, встановленні нормами ЦПК України.

Щодо суті спору колегія суддів зазначає наступне.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд вказав, що позивач, дізнавшись про смерть боржника ОСОБА_3 22.04.2020 року, у встановлений ст.1281 ЦК України строк не звернулося до відповідачів як спадкоємців позичальника з вимогою про повернення боргу, у зв`язку із чим стягувач пропустив встановлений законом строк, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права будь-якої вимоги до відповідачів за правовідносинами, що виникли на підставі вказаного договору, тобто пропустив установлений ст.1281 ЦК України преклюзивний строк, а відтак втратив права вимоги до спадкоємців боржника за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №CVVPGK00000010, згідно якого позичальник отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 400 000 дол. США на купівлю квартири та 86 000 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 24.12.2026 року (т.1 а.с.22-25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.55).

ОСОБА_1 зверталася до AT КБ «Приватбанк» із запитом від 04 травня 2020 року по кредитному договору №CVVPGK00000010, в якому повідомила про смерть свого чоловіка ОСОБА_3 (позичальника), просила припинити нарахування відсотків, та надати копії всіх договорів за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_3 , довідку про те, в якій частині ОСОБА_3 здійснив погашення кредиту за весь період дії кредитного договору по день смерті, та до запиту було долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , а також витяг зі Спадкового реєстру(т.1 а.с.155-158).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.12.2006 року №CVVPGK00000010 станом на 22.10.2021 року загальний залишок заборгованості за позицією позивача складає 123 430,15 дол. США, що еквівалентно 3 233 869,93 грн станом на 22.10.2021 року по курсу НБУ (т.1 а.с.10-19).

З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , що підтверджується копією спадкової справи №6/2020, заведеної приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. (т.1 а.с.89-95).

22.04.2020 року приватним нотаріусом ЧМНО Балан Р.Б. направлено лист №26/02-14 на ім`я АТ КБ «ПриватБанк», де вказано, що нотаріусом відкрито спадкову справу щодо майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим просила надати інформацію про наявність грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами по поточних, депозитних, пенсійних, карткових та інших існуючих рахунках (т.1 а.с.95/зворот).

06.08.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено приватному нотаріусу Балан Р.Б. лист №20.1.0.0.0/7-200806/3181 з відомостями про депозитні рахунки (т.1 а.с.96/зворот).

02.10.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ спадкового майна, яким обумовили поділити спадкове майно наступним чином:

ОСОБА_2 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором: квартира АДРЕСА_1 і машиномісце № НОМЕР_2 , на 4-му рівні підвалу підземного паркінгу, що розташоване в АДРЕСА_2 ; 1/2 частини двоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0384 га, розташована по АДРЕСА_3 , що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :07:005:0152; автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ;

ОСОБА_1 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором: земельна ділянка площею 0,0980 га, розташована в садівничому товаристві «Механізатор», по АДРЕСА_4 , що призначена для ведення садівництва, кадастровий №:24:003:0090 і земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована в Чернівецькій області Вижницького району на території Мигівської сільської ради, урочище рекреаційного призначення (для індивідуального дачного будівництва), кадастровий №:01:001:0719; автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 ; вклади з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунках, відкритих у відділеннях АТ КБ «Приватбанк»; вклади з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунках, відкритих у відділеннях АТ «Ощадбанк»; статутний капітал ТОВ «Медичний центр «Мавекс-Медецина Плюс» (т.1 а.с.97-98).

09.10.2020 року ОСОБА_1 видано свідоцтва на право на спадщину за законом: №1356 на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану в Чернівецькій області Вижницького району на території Мигівської сільської ради, урочище рекреаційного призначення (для індивідуального дачного будівництва), кадастровий №:01:001:0719; №1357 автомобіль марки «TOYOTA SEQUOIA», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 ; 20.10.2020 року № НОМЕР_7 на земельну ділянку площею 0,0980 га, розташовану в садівничому товаристві «Механізатор», по АДРЕСА_4 , що призначена для ведення садівництва, кадастровий №:24:003:0090; 03.11.2020 року №1454 на банківські вклади у АТ «Державний ощадний банк України»; № НОМЕР_8 на вклади в АТ КБ «ПриватБанк»; 17.11.2020 року №1494 на статутний капітал ТОВ «Медичний центр «Мавекс-Медецина Плюс» та №1496 на частину статутного капіталу ПП «ЄВРО-ЛЕГІОН» у розмірі 70% (т.1 а.с.111, 112, 127, 128-зворот, 129, 130-зворот, 132-зворот).

09.10.2020 року ОСОБА_2 було видано свідоцтва на право на спадщину за законом: №1358 та №1359 на квартиру АДРЕСА_1 і машиномісце № НОМЕР_2 , на 4-му рівні підвалу підземного паркінгу, що розташоване в м. Києві по бульвару Л.Українки, 7-Г; №1360 на автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 на 1/2 частини двоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,0384 га, розташовану по АДРЕСА_3 , що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №:07:005:0152 (т.1 а.с.122, 123, 124, 104-105-зворот).

05.10.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено на ім`я ОСОБА_1 лист-претензію щодо погашення заборгованості у розмірі 123 430,15 дол. США (т.1 а.с.64-70).

05.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу Першої чернівецької державної нотаріальної контори претензію кредитора з вимогою про повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком, надати інформацію щодо звернення із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтв про право на спадщину та відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від спадщини (т.1 а.с.135).

10.03.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» отримано лист Першої чернівецької державної нотаріальної контори від 22.02.2021 року №150/01-16 про направлення претензії кредитора для розгляду за належністю та приєднання до матеріалів справи приватному нотаріусу ЧМНО Балан Р.Б. (т.1 а.с.60-61)

10.03.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» отримано лист від приватного нотаріуса ЧМНО Балан Р.Б. від 04.03.2021 року №12/02-14 де вказано, що на час видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину жодної інформації щодо наявності кредиторів, боргів, заборони або арешту чи інших обтяжень щодо божника не було, повідомити банк про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину було не можливим. Також, було повідомлено, що свідоцтва про право на спадщину вже видані спадкоємцям, спадкова справа завершена, інформація щодо відомостей про осіб, які є спадкоємцями є нотаріальною таємницею (т.1 а.с.62-63).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, а ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи.

В силу вимог ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця.

Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом.

Згідно зі ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За приписами ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

За чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу вчасного звернення з претензією та висновку суду про пропуск позивачем строків, визначених в ст.1281 ЦК України, колегія суддів зазначає таке.

Як вже встановлено матеріалами справи, 27.12.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір зі строком виконання зобов`язань по 24.12.2026 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.11.2020 року та 27.10.2021 року ОСОБА_1 зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» із запитом і листами, в яких повідомила про смерть ОСОБА_3 з долученням копії свідоцтва про смерть, та просила припинити нарахування по кредитному договору, надати відомості по ньому (т.1 а.с.154, 155, 171), на які 16.11.2020 року банком було направлено відповідь згідно якої повідомлено про здійснення перерахунку заборгованості та зупинення нарахувань на дату смерті (т. а.с.153).

22.04.2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Балан Р.Б. із заявами про те, що вони є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 та приймають спадщину. Як наслідок, 22.04.2020 року приватним нотаріусом Балан Р.Б. направлено до АТ КБ «ПриватБанк» інформаційний запит щодо наявності в банку грошових вкладів, тощо, та повідомлено про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , на яку 06.08.2020 року отримано відповідь щодо відкритих рахунків (т.1 а.с.95-96).

Надалі, 05.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направило претензію кредитора до Першої чернівецької державної нотаріальної контори з повідомленням, що банк стало відомо про смерть ОСОБА_3 та про існування в останнього кредитної заборгованості у розмірі 123 430,15 дол. США, й просило надати відомості чи заводилася спадкова справа, повідомити про осіб, які зверталися із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтв, тощо й включити кредиторські вимоги в спадкову масу.

10.03.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» отримано відповідь від Першої чернівецької державної нотаріальної контори про направлення претензії кредитора для розгляду за належністю та приєднання до матеріалів спадкової справи та того ж дня надійшла відповідь від приватного нотаріуса Балан Р.Б. відповідь з інформацією, що на час видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину жодної інформації щодо наявності кредиторів, боргів, заборони або арешту чи інших обтяжень щодо божника не було, повідомити банк про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину було не можливим. Також, було повідомлено, що свідоцтва про право на спадщину вже видані спадкоємцям, спадкова справа завершена, інформація щодо відомостей про осіб, які є спадкоємцями є нотаріальною таємницею (т.1 а.с.58-63).

Як вже зазначалося, в силу ч.1 та 2 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

За обставинами справи на підставі зазначених вище письмових доказів колегія суддів констатує, що банку поза будь-яким сумнівом стало відомо про смерть ОСОБА_3 після отримання листа ОСОБА_1 від 04.05.2020 року, що, в свою чергу, спростовує доводи банку про необізнаність із смертю ОСОБА_3 .

Однак, з наведеного вище вбачається, що оскільки про спадкову справу та видачу свідоцтв на право власності на спадщину банк дізнався тільки з листа приватного нотаріуса Балан Р.Б. 10.03.2021 року без відомостей про спадкоємців, а з претензією кредитора звернувся 05.02.2021 року, тобто до отримання інформації про видачу свідоцтв.

Хоча стаття 1281 ЦК України не конкретизує способів пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців боржника, проте, по-перше, за формою наведене звернення банку має бути саме певною вимогою майнового характеру, а, по-друге, така вимога має бути висунута до конкретних перелічених суб`єктів - спадкоємців, які прийняли спадщину.

Виходячи зі змісту ст.1281 ЦК України, допускається два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: 1) безпосередньо до спадкоємців; 2) опосередковано - через нотаріуса. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. При цьому, законодавством не передбачені форма і зміст вимог кредитора та на нотаріуса не покладено обов`язку перевіряти обґрунтованість вимог. Зі змісту претензії банку, адресованої нотаріусу, чітко убачається кореспондуючий обов`язок спадкоємців погасити борг спадкодавця.

Аналогічні висновки містяться в постановах ВС від 10.03.2021 року у справі №522/5924/17 та від 11 липня 2018 року у справі №495/1933/15-ц.

З урахуванням викладеного та приписів ч.2 ст.1281 ЦК України колегія суддів приходить до висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» в межах преклюзивних строків, встановлених зазначеною статтею, будучи з травня 2020 року обізнаним про смерть боржника заявило вимоги до спадкоємців ОСОБА_3 в межах 6-тимісячного строку з часу отримання ними свідоцтв, а тому висновок суду першої інстанції про пропуск строку звернення та втрати права вимоги до спадкоємців є помилковим та спростовується наявними в справі письмовими доказами.

Що стосується вимог Банку про стягнення заборгованості, то суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Так, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення із спадкоємців боргу в розмірі 123 430,15 дол. США, що за курсом НБУ 26.2 грн/дол. складало 3 233 869,93 грн.

У відзиві на позовну заяву стороною відповідача вказувала, що з виписки по погашенню кредиту від 24.01.2017 року №2605646 за період з 27.12.2006 року по 24.01.2017 року вбачається, що банк безпідставно стягував з позичальника щомісячну комісію в розмірі 800 дол. США, що в сукупності склало 91 075,52 дол. США.

З приводу заперечень представника відповідачів щодо розміру заборгованості, яка безпідставно, на його думку, включає стягнуті з ОСОБА_3 суми по комісії, колегія суддів зазначає на диспозитивність апеляційного перегляду та звертає увагу на ту обставину, що розмір заборгованості в сумі 123430,15 доларів США був встановлений оскаржуваним рішенням суду і в цій частині стороною відповідача рішення не оскаржувалось, отже влаштувало сторону. До доводів апеляційної скарги позивача оскарження встановленої судом першої інстанції обставини розміру заборгованості не входить.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У цій справі при наявності заперечень сторони відповідачів щодо розміру заборгованості суд першої інстанції з цим не погодився та визначив такий розмір згідно пред`явлених вимог, висновки про що не оскаржене відповідачами, отже правомірність умов договору не спростована.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова ВС 14 листопада 2018 року у справі №2- 383/2010).

В постанові ВС від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 зроблено висновок, що «Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

В постанові ВС від 04 вересня 2019 року у справі №200/20405/16-ц зазначено, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватися в межах вартості отриманого ним у спадщину майна. До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

В постановах ВС від 22 січня 2020 року у справі №306/2000/16-ц та від 04 лютого 2021 року у справі №587/381/15-ц зроблено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Крім того, в постанові від 19.02.2020 року у справі №607/98/17 ВС зробив висновок, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Так, стороною позивача 14.01.2024 року направлено до суду додаткові письмові пояснення разом із визначенням вартості майна, яке отримано спадкоємцями ОСОБА_3 .

З аналітичних досліджень ПП «ТА-Експерт-Сервіс» вбачається:

щодо орієнтовної ринкової вартості частини житлового двоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , площею 310,8 кв.м така складає від 3 011 500 грн до 11 042 200 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості земельної ділянки, загальною площею 0,0980 га, кадастровий №:24:003:0090, розташованої по АДРЕСА_4 СТ «Механізатор», така складає від 131 000 грн до 1 582 600 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості квартири, загальною площею 141,5 кв.м, житловою площею 74,9 кв.м по АДРЕСА_5 така складає від 8 794 800 грн до 17 076 400 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості автомобіля «MITSUBISHI PAJERO WAGON», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , така складає від 266 700 грн до 342 000 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості земельної ділянки, загальною площею 0,0384 га, кадастровий №:07:005:0152, розташованої по АДРЕСА_3 , така складає від 167 500 грн до 2 480 500 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості машиномісця №24 на 4 рівні підвалу підземного паркінгу, загальною площею 17,4 кв.м по АДРЕСА_6 , така складає від 1 605 600 грн до 2 080 000 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості автомобіля «TOYOTA SEQUOIA», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , така складає від 760 000 грн до 1 009 000 грн без ПДВ;

щодо орієнтовної ринкової вартості земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий №:01:001:0719, що розташована Чернівецькій області Вижницького району на території Мигівської сільської ради, урочище рекреаційного призначення (для індивідуального дачного будівництва), така складає від 234 800 грн до 1 615 000 грн без ПДВ.

З вказаного можна дійти висновку, що середня вартість майна ОСОБА_2 складає 23 433 600 грн; ОСОБА_1 - 2 709 674,35 грн (з врахуванням вкладів в банках та статутний капітал ТОВ).

Підхід визначення позивачем середньої вартості отриманого у спадщину майна однаково до усього обсягу та одночасно до двох спадкоємців не впливає на пропорційність отриманих часток, а тільки на їх вартість, оскільки містить рівний підхід до кожного з них та не спростований відповідачами. Іншого підходу чи вартості набутого в порядку спадкування майна матеріали справи не містять.

Таким чином, загальна вартість отриманого майна відповідачами навіть за умови мінімально визначеної позивачем ціни перевищила розмір боргу спадкодавця перед кредитором на час смерті, та в середньому склала 26 143 274,35 грн, де частка ОСОБА_2 становить 89,64%, частка ОСОБА_1 - 10,36%.

Сторона відповідачів в силу обов`язку доведення вартості отриманого ними майна таким правом не скористалася, надану стороною позивача середню вартість отриманого в спадок майна не спростувала належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із визначеною середньою вартістю отриманого в спадок майна.

Отже, виходячи з викладених обставин та того, що останні прийняли спадщину і отримали майна, вартість якого для ОСОБА_2 складає 23 433 600 грн, для ОСОБА_1 складає 2 709 674,35 грн і, як наслідок, набули обов`язок задовольнити вимоги кредитора, а кредитор, в свою чергу, у строки, визначені ст.1281 ЦК України, звернувся з претензією до нотаріуса, довів наявність боргу у спадкодавця, у зв`язку з чим позовні вимоги Банку підлягали задоволенню, на що суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до неправильних висновків.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підтверджуються належними в матеріалах справи письмовими доказами.

Визначаючи розмір стягнення колегія суддів констатує, що вимога заявлена в іноземній валюті з прив`язкою до гривні.

За рекомендацією абз.2 п.14 Постанови пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Зазначені рекомендації підтримані судовою практикою ВС, зокрема викладені у висновку постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №925/1049/13, де зазначено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд у мотивувальній частині рішення наводить розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення цієї постанови офіційний курс НБУ становить 37,8386 грн за 1 дол. США.

В силу ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Прийняти відмову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від позовної вимоги у вигляді комісії у розмірі 800 дол. США та провадження в цій частині закрити. Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 122 630,15 дол. США задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 109 919,53 дол. США, що по курсу НБУ станом на 15.01.2024 року (1 дол. США = 37,8386 грн) становить 4 159 201 (чотири мільйони сто п`ятдесят дев`ять тисяч двісті одна гривня) 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 12 710,62 дол. США, що по курсу НБУ станом на 15.01.2024 року (1 дол. США = 37,8386 грн) становить 480 952 (чотириста вісімдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні) 07 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк