Справа № 188/297/24
Провадження № 2-н/188/19/2024
СУДОВИЙ НАКАЗ
06 лютого 2024 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини та заявниці, зазначаю таке.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
У заяві про видачу судового наказу заявниця просить суд:
стягнути з боржника аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття; ця вимога відповідає пункту 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України
стягнути з боржника аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) боржника до досягнення дитиною трирічного віку; ця вимога не відповідає ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
У ст. 165 ЦПК України зазначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, суд відмовляє у видачі судового наказу (пункт 3 частини 1).
У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу (частина 3).
Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Отже, заявлена вимога в частині стягнення аліментів з боржника на утримання заявниці може розглядатися судом лише в порядку позовного, а не наказного провадження.
Згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України судові витрати необхідно стягнути із боржника на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 161, 167, 168, 169, 170 ЦПК України, ст. ст. 180-183 СК України,
НАКАЗУЮ:
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню і оскарженню не підлягає, боржник має право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.
Судовий наказ набирає законної сили з моменту винесення.
Суддя П. О. Бурда
Судовий наказ набрав законної сили 05 лютого 2024 року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення аліментів - до досягнення дитиною повноліття.
Судовий наказ в частині стягнення судового збору може бути пред`явлено до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.
Судовий наказ видано стягувачу «___» ________________ 2024 року.
Суддя П. О. Бурда