Провадження №2/752/2082/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву представника відповідача Микитюка Дениса Олександровича із запереченнями щодо розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 до суду надійшла заява представника відповідача Микитюка Дениса Олександровича, подана в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» із запереченнями щодо розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій зазначено, що судом не врахована складність справи, наявні три учасника справи, обсяг доказів є значним, відповідач не визнає позовні вимоги, наявна крайня необхідність у наданні додаткових усних пояснень.

Просив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в сумі 72159,66 грн.

23.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цій справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до положень ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Статтею 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст. 277 ЦПК України встановлено, що якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Аналізуючи заяву представника відповідача із запереченнями щодо розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд відзначає, що предметом спору у цій справі є вимога про стягнення страхового відшкодування в сумі 72159,66 грн., що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; невеликий обсяг доказів у справі, наявність трьох учасників, а також те, що розгляд цієї справи не становить значний суспільний інтерес.

Зазначене свідчить про те, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, як малозначна.

Крім того, представник відповідача не навів жодних доводів щодо обґрунтування необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Щодо доводів представника відповідача про те, що відповідач не визнає позовні вимоги та наявна крайня необхідність у наданні додаткових усних пояснень, суд відзначає наступне.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада1950 року свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany" ("Аксен проти Німеччини"), заява N 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Varela Assalino v. Portugal" ("Варела Ассаліно проти Португалії"), заява N 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 9901/491/19 (11-1189заі19).

За таких обставин суд не вбачає підстав для переходу розгляду цієї справи від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 277 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву представника відповідача Микитюка Дениса Олександровича із запереченнями щодо розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ж. І. Кордюкова