РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/2702/23 Провадження № 2/401/155/24

19 лютого 2024 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту послугу з теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплової енергії за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2023 року в сумі 35088,40 грн., за період з 01 грудня 2019 року по 01 лютого 2022 року втрати від інфляції 3779,13 грн. та три відсотки річних 1747,32 грн., а також судові витрати

Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 24 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представники позивача і представник відповідачів подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позиція позивача, ТОВ «Світловодськпобут»:

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачем послуги за постачання теплової енергії у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що постачається ТОВ "Світловодськпобут", на яку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії у місті Світловодськ ТОВ «Світловодськпобут», що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Світловодськ міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів, а також про встановлені тарифів на теплову енергію. Між ОСОБА_2 та ТОВ «Світловодськпобут» 07 червня 2007 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до якого, його укладено на 5 (п`ять) років. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) виконавцем комунальної послуги постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 . Позивач проводив та проводить нарахування відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради про встановлення тарифів.

За отриману послугу з постачання теплової енергії відповідачі кошти не сплачували, у звязку із чим виникла заборгованість за опалення квартири, яка за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2023 року становить 35088,40 грн., за період з 01 грудня 2019 року по 01 лютого 2022 року індекс інфляції 3779,13 грн., та три відсотка річних 1747,32 грн.

На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідачів нарахованої заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач, ТОВ «Світловодськпобут», надав суду копії таких доказів:- копія договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 07.06.2007 року; - рішення виконавчого комітету Світловодськ міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів, а також про встановлені тарифів на теплову енергію; - довідка про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут»; - розрахунок суми, на яку збільшився розмір внаслідок інфляційних процесів, розрахунок трьох відсотків річних; - копії інших письмових доказів.

Позиція відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 :

Відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають. В обґрунтування відзиву зазначили, що згідно рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №283 від 11 червня 2020 року ОСОБА_2 , було надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опаленння та при умові проведення робіт з відключенням квартири в міжопалювальний період. Був розроблений робочий проект реконструкції систем и централізованого опалення. Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 16 вересня 2020 року підтверджується виконання відповідачкою Рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №283 від 11 червня 2020 року «Про переобладення квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних будинків». Таким чином з 16 вересня 2020 року послуги з централізованого опалення ненадавались. Враховуючи викладене, заявлений позов про примусове стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2020 року по 01 липня 2023 року вважають необгрунтованим і безпідставним, а тому просять відмовити в задоволенні позовну.

В обгрунтування своїх заперечень відповідачі надали суду такі копії доказів: витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №283 від 11 червня 2020 року «Про переобладення квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних будинків»; - копію акту від 16 вересня 2020 року про відокремлення квартири від мереж централіхованого опалення; - копію робочого проекту реконструкції системи централізованого опалення квартири, який затверджено рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО.

Крім того відповідачами заявлено клопотання про застосування наслідків пропущення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення за період з 01 грудня 2019 року по 24 серпня 2020 року.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків.

Встановлені судом обставини справи:

ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується документально.

Згідно рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №283 від 11 червня 2020 року «Про переобладення квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних будинків», ОСОБА_2 було надано дозвіл на відключення її квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опаленння та при умові проведення робіт з відключенням квартири в міжопалювальний період.

Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 16 вересня 2020 року підтверджується виконання відповідачкою Рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №283 від 11 червня 2020 року «Про переобладення квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних будинків».

Згідно довідки про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут», за період з 01 грудня 2019 року по 01 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нараховано заборгованість за послуги централізованого опалення на загальну суму 35088,40 грн.

Згідно розрахунку ТОВ «Світловодськпобут», сума трьох відсотків річних за період з 01 грудня 2019 року по 01 грудня 2022 року на суму заборгованості становить 3779,13 грн., а сума на яку збільшився розмір заборгованості внаслідок інфляційних процесів за вказаний період становить 1747,32 грн.

Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані.

Оцінка суду:

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою КМУ від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Статтею 15 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання.

Частиною 3 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо.

Пунктом 39 Правил користування тепловою енергією, передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.

Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України.

Наказом №4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.

Згідно з п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до п.2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.

Згідно з п.2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Так згідно пунктів 24 та 25 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»: «24. Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 25. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово- комунального господарства».

Відключення квартири від мереж централізованого опалення відбувається на підставі «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за № 1478/11758.

Висновок суду:

Вирішуючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 за період з 01 жовтня 2020 року по 01 липня 2023 року, суд виходить з такого.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, із подальшими змінами, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до пунктів 25, 26 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Спільне підприємство - товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 742 від 15 серпня 2012 року.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Наведені в позові правові висновки Верховного Суду України зокрема від 11 листопада 2015 року у справі №6-1706цс15, у справі №6-1192 цс 15, Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі №576/2554/14-ц та інші, є безпідставними, оскільки у викладених у справах, відключення квартир від мережі централізованого опалення споживачами відбулося самовільно з порушенням встановленого законом порядку за відсутності дозволу постійно діючої комісії та виконкому.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області №283 від 11 червня 2020 року ОСОБА_2 надано дозвіл на відключення квартири (вбудованих нежитлових приміщень) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири (приміщення) в міжопалювальний період.

Згідно акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 16 вересня 2020 року, складеного представником власника будинку, представником монтажної організації та власником квартири, підтверджено відключення квартири ОСОБА_2 , від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП. Вказаний акт затверджено рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП.

При цьому, згідно довідки про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут», станом на 01 жовтня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за минулий опалювальний сезон була.

Судом встановлено, що ТОВ «Світловодськпобут», як виконавець послуг з централізованого теплопостачання в м.Світловодську, порушив спір про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, яка утворилася після відключення квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання (ЦО і ГВП), тобто, після фактичного припинення споживання відповідачем вказаної послуги.

Надаючи відповідь на аргументи позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача внаслідок незаконності дій відповідача, суд зазначає, що громадяни, яким був наданий дозвіл і які здійснили певні заходи на його реалізацію (замовлення технічної документації, виконання робіт по відключенню від внутрішньобудинкових мереж, встановлення індивідуального опалення та інше), маючи обгрунтовані сподівання на легітимність рішеннь органу місцевого самоврядування, не можуть нести відповідальність, у тому числі, матеріальну, за наслідки реалізації дозволу на відключення від ЦО та ГВП.

Суд враховує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Необхідність досягнення такого балансу відображена у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу покласти індивідуальний і надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited» v. Ukraine») від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 168).

Суд дійшов висновку, що на час відключення квартири від мережі централізованого опалення рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради про надання дозволу на відключення квартири, було чинним, тобто відповідач на час відключення квартири діяв правомірно на підставі наданого йому дозволу в установленому законом порядку та в межах укладеного сторонами договору.

На час від`єднання квартири у відповідача за теплопостачання заборгованість була, яка підлягає стягненню.

Задоволення позову СП ТОВ «Світловодськпобут» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості з централізованого опалення після відключення квартири, а саме за період з 01 жовтня 2020 року по 01 липня 2023 року від мережі централізованого опалення за таких обставин суперечитиме загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та свободи договору.

Фізична особа не може нести відповідальність за виконання рішення органу місцевого самоврядування, яке було скасовано після його виконання.

Крім наведеного, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 р. (справа № 1-9/2009про скасування актів органів місцевого самоврядування) дійшов висновку, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 294/220/14-ц вказав на те, що потреба виправити минулу помилку, допущену державним органом, не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Наведена правова позиція грунтується на висновках щодо реалізації принципу «належного урядування», викладених Європейським судом з прав людини у Рішенні «Рисовський проти України».

Судом не встановлено наявності протипраних дій відповідачів, оскільки доведено, що від послуги відповідачі відмовились, і вказана відмова була затверджена уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення якого на момент відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, було чинним.

Суд зазначає, що в справі яка є предметом розгляду, відповідач ОСОБА_2 отримала дозвіл виконкому Акт на відключення квартири відповідача був затверджений міжвідомчою комісією, створеною виконкомом.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 18 листопада 2019 справа № 401/2587/18 провадження № 61-8952св19 в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» висловлена правова позиція, що відключення квартири від мережі централізованого опалення на підставі відповідного дозволу, який був чинним на час відключення, не може вважатися самовільним відключенням.

В постановах Кропивницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року №401/738/19, від 23 січня 2020 року №401/1341/19 при вирішенні аналогічних спорів в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» висловлена правова позиція, що відключення квартири від мережі централізованого опалення на підставі відповідного дозволу, який був чинним на час відключення, не може вважатися самовільним відключенням.

Задоволення позову про стягнення нарахованої плати за послуги централізованого опалення за таких обставин суперечитиме загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та свободи договору.

Суд зазначає, що споживач не звільняється від оплати за опалення місць загального користування будинку, однак такі вимоги не є предметом цього позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач у вищезазначений спосіб реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію права суд не може визнати самовільною, оскільки відповідач отримав на це дозвіл органу місцевого самоврядування.

Обов`язок споживачів здійснювати оплату за послуги виникає лише в разі фактичного отримання споживачами житлово-комунальної послуги, зокрема, послуги централізованого опалення.

Беручи до уваги, що відповідачі в період 01 жовтня 2020 року по 01 липня 2023 року не користувалися послугами позивача щодо централізованого опалення приміщень своєї квартири, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 за цей період.

З приводу заборгованості відповідачів за період з 01 грудня 2019 року по 24 серпня 2020 року суд зазначає таке.

Статтями 256, 257 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З довідки про розмір заборгованості наданої позивачем вбачається, що станом на 24 серпня 2020 року вона становила 3153,47 грн.

Встановлено, що з даним позовом позивач звернувся 02.08.2023 року.

Однак з 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 03 березня 2020 року № 540-IX, яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, з 12 березня 2020 року на всій території України діяв карантин, спричинений коронавірусною хворобою (COVID-19), закон зупинив перебіг позовної давності, тому враховуючи викладене позивач не пропустив позовну давність для звернення до суду з цим позовом, а клопотання відповідачів про застосування наслідків пропущення строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Враховуючи, викладене позовна заява підлягає частковому задоволенню в межах періоду з 01 грудня 2019 року по серпень 2020 року.

Беручи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 3153,47 грн., то в порядку розподілу судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір у сумі 208,27 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 651, 653 ЦК України, ст. ст. 26 19 Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» , Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (), заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2019 року року по серпень 2020 року в сумі 3 153,47 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» судовий збір у розмірі 208,27 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», юридична адреса: вул.Григорія Сковороди 2А, м.Світловодськ Кіровоградської області, .

Відповідач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом