Справа № 342/16/24
Провадження № 2/342/172/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , жителів АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 травня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зробила заповітне розпорядження, яким належне їй майно розділила між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . На користь позивача ОСОБА_1 заповіла житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою: АДРЕСА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем Чортовецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за 43. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, актовий запис № 395. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за заповітом, позивач звернулася до державного нотаріуса Городенківського ДНК, де заведена спадкова справа. 12 жовтня 2023 року державний нотаріус прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Причиною для цього стала реєстрація вищевказаного господарства, як колгоспний двір, що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1989 р. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15 квітня 1991 року в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - спадкодавець; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - позивачка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - відповідач, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - відповідачка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - відповідач. Вказаний будинок побудований в 60-их роках на земельній ділянці розміром 0.25 га. З часу свого народження й по сьогодні ОСОБА_1 з сім`єю проживає за вищевказаною адресою. Померла приходиться позивачу мачухою, з якою вони вели спільне господарство та мали спільний побут. Догляд за спадкодавцем, а також її поховання проводила ОСОБА_1 особисто. Після смерті ОСОБА_5 своїми фактичними діями позивач вступила в управління спадковим майном, однак, оформити право на нерухоме майно не може через обставини, вказані в Постанові нотаріуса.

05 січня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Чортовець Коломийського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкової справи, надати відомості про її відсутність.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.01.2024 на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справ за зустрічними позовними заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що подані до суду у строк, передбаченийч.1 ст.193 ЦПК України.

Зустрічні позовні заяви мотивовані тим, що провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 . До спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно належало померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1989 р. Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою стала відмова нотаріуса у вчиненні нотарільної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через реєстрацію спадкового господарства, як колгоспний двір, головою якого була спадкодавець. Позовні вимоги позивачі за зустрічними позовами визнають частково та керуючись ст. 193 ЦПК України, подали до суду зустрічні позовні заяви. Аналізуючи документи, подані позивачем за первісним позовом, станом на 15 квітня 1991 року (на час припинення існування колгоспного двору) в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - спадкодавець; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Втративши це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба). Тобто, всім членам колгоспного двору належать рівні частки - по 1/6 частині будинковолодіння АДРЕСА_1 . На думку позивачів за зустрічним позовом, ОСОБА_1 повинна оформити право власності на 1/6 частку в порядку спадкування за заповітом та на 1/6 частину, як член колишнього колгоспного двору. Всього - на 2/6 господарства за вищевказаною адресою. А як, позивачі за зустрічними позовними заявами (відповідачі первісного позову), претендують на частку колгоспного двору в розмірі - 1/6 за кожним.

Ухвалами суду від 24 січня 2024 року зустрічні позови ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом (справа № 342/16/24), присвоєно об`єднаній справі №342/16/24.

01 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.15 год. 20.02.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 20 лютого 2024 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічними позовами) ОСОБА_1 до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , 1961 року народження подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без нього, вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Бундзяк У.М. до суду подала заяву про розгляд справи без їх участі; зустрічні позовні вимоги підтримує.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як слідує із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 04 липня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 102 від 14 червня 1989 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №274 від 04.07.1989.

Назва вулиці в АДРЕСА_1 , змінена із Леніна № 123; також 06.12.1976 р. Указом Президії Верховної Ради Української РСР за № 1514-ІХ село Чортовець переіменовано село Назаренкове та 11.06.1996 р. постановою Президії Верховної Ради України за № 3278-XII село Назаренкове переіменовано на село Чортовець та змінено назву Назаренківської сільської ради на Чортовецьку сільську раду, що доводиться копією довідки № 481 від 15.11.2023, виданої Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Згідно даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належить: голові колгоспного двору ОСОБА_5 , відповідно до Свідоцтва про право власності від 04.07.1989 р. виданого Городенківським РВК, на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989 р., реєстровий № 274, що стверджується копією листа-повідомлення ОКП «Коломийське МБТІ» Вих. № 79181 від 30.01.2024 р.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 366343859 від 19.02.2024 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_4 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розміщений на земельній ділянці, площею 0,25 га, що доводиться копією довідки № 482 від 15.11.2023, виданої Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1962 р., господарські будівлі та споруди - в 1962, 1974 та 1991 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП ОСОБА_8 на підставі договору № 01175/С від 13.10.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 13.10.2023 становить - 143329 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопії господарських книг на 1986-1990 роки (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), на 1991-1995 роки (особовий рахунок № НОМЕР_2 ), в домогосподарстві, суспільна група якого - «колгоспники» були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова сім`ї, місце роботи - колгосп ім. Леніна, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зять, місце роботи - колгосп ім. Леніна, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , внук, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , внука, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , внук.

У домогосподарстві - колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_4 , станом на 15.04.1991 року були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , що доводиться копією довідки № 188 від 06.07.2023, виданої Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після реєстрації шлюбу 29 травня 2007 року (відповідний актовий запис за № 3 від 29.05.2007) з ОСОБА_10 , 1982 року народження, присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що доводиться копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого 29.05.2008 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належав по 1/6 частині колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_5 , 1938 року народження, ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_2 , 1985 року народження, ОСОБА_12 , 1988 року народження, ОСОБА_4 , 1990 року народження.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За життя, 22 травня 2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою: АДРЕСА_1 , грошові заощадження, заповіла - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; земельні ділянки (паї) за державними актами на її ім`я - заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 . Заповіт посвідчений секретарем Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 43. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 62696477, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69570997 від 26.07.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 84 років в с. Чортовець Коломийського району Івано-Франківської області, про що 01 червня 2022 року складено відповідний актовий запис № 395, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 01 червня 2022 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківської області). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 ; разом із нею за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що доводиться копією довідки №2461351 від 17.11.2023, виданою Центром надання адміністративних послуг Городенківської міської ради Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом спадкодавця ОСОБА_5 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (позивач/відповідач за зустрічним позовом) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (відповідач/ позивач за зустрічним позовом).

Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 254/2023 (номер у Спадковому реєстрі 69509702), заведену після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , на підставі заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 про прийняття спадщини за заповітом від 26 липня 2022 року, яка подана у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

При зверненні ОСОБА_1 до Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , державний нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2023 за № 1426/02-31.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , 1938 року народження, ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_2 , 1985 року народження, ОСОБА_14 , 1988 року народження, ОСОБА_4 , 1990 року народження. Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/6 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли спадкоємці за заповітом - ОСОБА_1 , 1964 року народження (позивач), якій спадкодавець заповіла житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою: АДРЕСА_1 , грошові заощадження, та ОСОБА_3 , 1988 року народження, якій спадкодавець заповіла земельні ділянки (паї) за державними актами на її ім`я.

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Судом встановлено, що частки у майні колгоспного двору належать ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_2 , 1985 року народження, ОСОБА_12 , 1988 року народження, ОСОБА_4 , 1990 року народження, у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належні їм частки у майні колгоспного двору.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити;

- зустрічні позовиОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягають до задоволення, а саме за відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) слід визнати право власності за кожним на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належав до колгоспного двору, членами якого вони були.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом)ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом)ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Судове рішення складено 20.02.2024.

Суддя: Федів Л. М.