1Справа № 335/7906/23 2/335/207/2024
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
19 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
АТ «ОТП Банк» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов Статуту АТ „ОТП БАНК (погодженого Національним Банком України 10.05.2018 року, Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».
30 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»), та гр. ОСОБА_2 , укладено Кредитний договір №МL-201/310/2007.
Позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 57 500 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок Позичальника.
Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень №3 від 28.04.2016 року, змінено валюту кредиту на українську гривню.
Датою остаточного повернення кредиту є 30 травня 2032 року (в редакції Додаткового договору №3 від 28.04.2016 року).
Однак, в супереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків.
Всього заборгованість відповідача за тілом кредиту, відсотками станом на 01.08.2022 року становить 1 446 824,58 гривень.
В зв`язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п.1.9 Кредитного договору Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі. Так, на адресу Позичальника направлено Досудову вимогу №73-1-3/293 від 23.08.2022 року про погашення заборгованості за Кредитним договором. Однак на дату подачі позовної заяви заборгованість позичальником не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена.
В забезпечення виконання зобов`язань з гр. ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки №PМL-201/310/2007 від 30.05.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. реєстр №3354. В іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 48,07 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 30.05.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. за реєстровим номером 3350 .
В зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п.6.1 Договору іпотеки банком було здійснено вимогу про виконання іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі. Так, на адресу іпотекодавця направлено Досудову вимогу №73-1-3/70 Бт від 31.01.2023 року про погашення заборгованості за Кредитним договором (Копії вимоги та докази направлення додаються). Однак на дату подачі позовної заяви заборгованість іпотекодавцем не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена.
Таким чином, в зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором та невиконанням іпотекодавцем зобов`язань за Договором іпотеки для задоволення вимог за Кредитним договором Банк набув право звернення стягнення на предмет іпотеки.
На підставі вищевикладеного, позивач просить:
- застосувати спосіб реалізації Предмета іпотеки, передбачений ст. 39 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною реалізації предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в сумі не нижче 1 446 824,58 гривень.
- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» сплачений судовий збір у сумі 21 702,37 гривень.
Ухвалою суду від 24.08.2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 27.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за зареєстрованим місцем її проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та день судового засідання сповіщалася завчасно, причину неявки суду не повідомила.
На підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.
З огляду на викладене, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідно до умов Статуту АТ „ОТП БАНК (погодженого Національним Банком України 10.05.2018 року, Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».
30 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та гр. ОСОБА_2 , укладено Кредитний договір №МL-201/310/2007.
Позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 57 500 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п. 1.1 частини №2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині № 1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого Кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у цьому договорі.
Згідно з пунктом 3 частини №1 кредитного договору проценти за користування Кредитом розраховуються Банком на основі плаваючої процентної ставки, що становить 4,99% річних + Fidr (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредит, що розміщені в банку на строк в 366 днів, надалі «FIDR»).
Відповідно до п. 1.5.1 частини №2 кредитного договору погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів, шляхом безготівково перерахування на поточний рахунок.
Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень №4 від 28.04.2016 року, змінено валюту кредиту на українську гривню.
Датою остаточного повернення Кредиту є 30 травня 2032 року (в редакції Додаткового договору №3 від 28.04.2016 року).
Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов`язання Позичальника щодо повернення Кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків.
Факт видачі кредиту, часткова сплата по кредиту та наявність заборгованості підтверджується: меморіальним ордером №3 від 30.05.2007 року; меморіальним ордером №ARC2019 від 28.04.2016 року; меморіальним ордером №ARC6001В від 28.04.2016 року; випискою по руху коштів по рахунку позичальника.
Всього заборгованість відповідача за тілом кредиту, відсотками станом на 01.08.2022 року становить 1 446 824,58 гривень.
В зв`язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п.1.9 Кредитного договору Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі. Так, на адресу Позичальника направлено Досудову вимогу №73-1-3/293 від 23.08.2022 року про погашення заборгованості за Кредитним договором.
Однак станом на день звернення до суду з позовною заявою заборгованість Позичальником не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена.
В забезпечення виконання зобов`язань з гр. ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки №PМL-201/310/2007 від 30.05.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. реєстр №3354.
В зв`язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п.6.1 Договору іпотеки Банком було здійснено вимогу про виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі. Так, на адресу Іпотекодавця направлено Досудову вимогу №73-1-3/70 Бт від 31.01.2023 року про погашення заборгованості за Кредитним договором, проте заборгованість Іпотекодавцем не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена.
Згідно п.6.1 Договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити боргові зобов`язання, не сплачені іпотекодавцем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов`язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за цим договором.
Відповідно до п.6.2 Іпотекодавець має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником Іпотекодержателю будь-якої суми, як встановлено в Кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов`язань за ст.5 Договором Іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, Кредитним договором та Договором іпотеки.
Згідно зі статтею 12 Закону України Про іпотеку у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 2 статті 35 Закону України „Про іпотеку іпотекодержатель має право у будь-який час звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Таким чином, в зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та невиконанням Іпотекодавцем зобов`язань за Договором іпотеки для задоволення вимог за Кредитним договором Банк набув право звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Отже, застосування такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет іпотеки, пов`язане виключно з невиконанням основного зобов`язання у встановлений строк (термін).
Для застосування такого способу захисту своїх прав як звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно не тільки встановити факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, але й розмір заборгованості, в рахунок погашення якої буде звернуто стягнення.
Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», відповідно до пункту 5-2 якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Також, судом враховується постанова Верховного Суду від 22 червня 2022 року (справа №296/7213/15), відповідно до висновків якої згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджено зупинення виконання цих правил на певний період. Передбачається, що у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.
З огляду на викладене, враховуючи, що на момент ухвалення цього рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , воєнний стан в Україні триває, суд вважає за необхідне виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Зупинити виконання цього рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду
Повний текст складено 19.02.2024 року.
Суддя А.В.Воробйов