Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галини Романівни про визнання права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галини Романівни, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 23 жовтня 1960 року позивачем було зареєстровано шлюб із ОСОБА_4 . У цьому шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прожили до лютого 2023 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. По смерті чоловіка відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцем першої черги крім позивача є спільний із спадкодавцем син ОСОБА_3 . Позивач, як співвласник квартири АДРЕСА_1 , на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом з ним у даній квартирі. 03 березня 2023 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Г.Р. про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , на користь сина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18 жовтня 2023 року позивачем подана ще одна заява нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Г.Р., якою ОСОБА_1 відкликала свою попередню заяву від 03.03.2023 року про відмову від прийняття спадщини та заявила про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_4 . Листом №93/01-16 від 20.10.2023 року, приватний нотаріус Мартинишин Г.Р. повідомила, що оскільки позивачем не було відкликано заяву протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, який згідно ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлюється у шість місяців, заява про прийняття спадщини подана після 8 місяців з дня смерті спадкодавця, то залучити позивача до кола спадкоємців не видається можливим. 07.11.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Мартинишин Г.Р. із черговою заявою, в якій вказала, що не пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки такий згідно постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року є продовженим на чотири місяці, а тому ОСОБА_1 необхідно залучити до кола спадкоємців та видати у встановлені строки свідоцтво про право на спадщину. Листом №99/01-16 від 09.11.2023 року нотаріус відмовила у залученні до кола спадкоємців та видачі свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_4 позивачу оскільки, на думку ОСОБА_5 , постанова Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «…стосується строків для видачі свідоцтва про право на спадщину, а не її прийняття», а також Верховний Суд, надаючи правову оцінку одному із судових рішень, вказав, що дана постанова суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. З огляду на вказане, визначений ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини по смерті ОСОБА_4 розпочав перебіг з 21 червня 2023 року, оскільки до цієї дати вважається зупиненим згідно вказаної Постанови, і закінчується 21 грудня 2023 року. За таких обставин, строк для прийняття спадщини, відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини позивач вважає не пропущеним. Спадщина по смерті ОСОБА_4 позивачем прийнята у відповідності до ст. 1270 ЦК України, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відтак, позивач просить позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав повністю, просив такий задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Г.Р. у судове засідання не прибула, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення поклалась на розсуд суду.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 23.10.1960 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Ленінським райбюро м. Львова, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . /а.с.5/.

У шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Галицьким відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2010.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1213.

Відповідно до довідки ЛКП «Вулецьке» Відділу житлового господарства Франківської РА ЛМР №1540 від 22.11.2023 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

03 березня 2023 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Г.Р. про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , на користь сина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18 жовтня 2023 року позивачем подана ще одна заява нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Г.Р., якою ОСОБА_1 відкликала свою попередню заяву від 03.03.2023 року про відмову від прийняття спадщини та заявила про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_4 .

Листом №93/01-16 від 20.10.2023 року, приватний нотаріус Мартинишин Г.Р. повідомила, що оскільки позивачем не було відкликано заяву протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, який згідно ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлюється у шість місяців, заява про прийняття спадщини подана після 8 місяців з дня смерті спадкодавця, то залучити позивача до кола спадкоємців не видається можливим.

07.11.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Мартинишин Г.Р. із черговою заявою, в якій вказала, що не пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки такий згідно постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року є продовженим на чотири місяці, а тому ОСОБА_1 необхідно залучити до кола спадкоємців та видати у встановлені строки свідоцтво про право на спадщину.

Листом №99/01-16 від 09.11.2023 року приватний нотаріус Мартинишин Г.Р. відмовила у залученні до кола спадкоємців та видачі свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_4 позивача оскільки, на думку ОСОБА_5 , постанова Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «…стосується строків для видачі свідоцтва про право на спадщину, а не її прийняття», а також Верховний Суд, надаючи правову оцінку одному із судових рішень, вказав, що дана постанова суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню .

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, проте відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто спадкоємець може знову відновити свої права на спадкування

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (стаття 1270 цього Кодексу).

Листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.

Визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від спадщини чинним законодавством України не передбачено.

Отже, за загальним правилом для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті або оголошення особи померлою (ст. 1270 Цивільного кодексу України).

Разом з тим з часу оголошення воєнного стану в Україні Кабінетом Міністрів України було прийнято низку постанов щодо врегулювання роботи нотаріату в умовах воєнного стану.

Зокрема це постанова Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», та Постанова №719 від 24 червня 2022 р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», яка вступила в дію з 29.06.2022 року.

Таким чином, у відповідності до п.п.1, 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року, в редакції на 25.12.2022 року, чинною станом на 21.02.2023 року дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 , визначено, що в умовах воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування нотаріальні дії вчиняються з урахуванням таких особливостей (заборон): «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини та відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Міністерство Юстиції України, у зв`язку із внесенням постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану від 24.06.2022 № 719 змін до постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану від 28.02.2022 № 164, листом № 55476/37.1/32-22 від 11.07.2022 року надало роз`яснення «щодо деяких питань нотаріату в умовах воєнного стану».

В питанні щодо оформлення спадщини Міністерством наголошується, що «пунктом 3 Постанови установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Суд зазначає, що перебіг відповідного строку за вже відкритою спадщиною було зупинено з 06 березня 2022 р. (включно), в день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 209 Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164, якою Постанову було доповнено пунктом 3.

З урахуванням останніх змін пунктом 3 Постанови встановлено граничний строк зупинення перебігу такого строку 4 місяці.

Таким чином, для спадщини, 6-місячний строк для прийняття якої не сплинув до набрання чинності пунктом 3 Постанови або яка відкрилася під час дії воєнного стану, строк для прийняття (відмови від) спадщини становитиме 10 місяців. При цьому строк для прийняття (відмови від) спадщини, яка відкрилася під час дії воєнного стану, може бути меншим ніж 10 місяців у разі припинення або скасування воєнного стану».

Міністерство Юстиції України у згаданому вище листі № 55476/37.1/32-22 від 11.07.2022 року застерігає стосовно неухильного дотримання пункту 3 Постанови №164 від 28 лютого 2022 року, «…що забезпечить виконання нотаріусом обов`язку сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, як це передбачено абзацом третім статті 5 Закону».

Звернуто увагу, що «…відповідно до частини першої статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим».

Наголошується, що «… частина третя статті 1272 ЦКУ передбачає виключно судовий порядок надання додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини та не встановлює особливостей на випадок воєнного стану, коли для дуже багатьох спадкоємців існують очевидно поважні причини пропуску строку (мовою процесуального законодавства загальновідомі обставини) у поєднанні з не менш очевидними труднощами для подання відповідного позову до суду.

Воєнні дії є різновидом непереборної сили найбільш критичного порядку. Їх вплив на цивільні відносини часто є настільки масштабним, що норми, які регулюють розгортання таких відносин в умовах мирного часу, під час дії воєнного стану виявляються абсолютно неадекватними реаліям поточного моменту.

В обговорюваному випадку ключовими застосовними принципами є неприпустимість позбавлення права власності (пункт 2 частини першої статті 3 ЦКУ), а також справедливість, добросовісність та розумність (пункт 2 частини першої статті 3 ЦКУ).

Беззастережне застосування під час дії воєнного стану частини першої статті 1270 та частини третьої статті 1272 ЦКУ призводить до порушення або принаймні очевидної загрози порушення обох названих принципів. Так, спадкоємець, який через воєнні дії своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини, опиняється в становищі людини, якої позбавлено відповідної власності. Водночас інший спадкоємець, який зміг подати заяву про прийняття цієї спадщини з дотриманням встановленого законом строку, отримує частину спадщини, яка за звичного плину подій йому не б не належала. Це, безумовно, є грубим порушенням принципів справедливості, добросовісності, розумності, одним із проявів яких є забезпечення балансу інтересів кредитора та боржника, а також інтересів кількох кредиторів щодо одного і того самого майна.

Таким чином, пункт 3 Постанови спрямований на реалізацію загальних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦКУ, та має спеціальний характер (визначає особливості регулювання спадкових відносин на випадок воєнного стану)».

З огляду на вказане, визначений ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини по смерті ОСОБА_4 розпочав перебіг з 21 червня 2023 року, оскільки до цієї дати вважається зупиненим згідно вказаної Постанови, і закінчується 21 грудня 2023 року.

За таких обставин, строк для прийняття спадщини, відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_1 не пропущено.

Спадщина по смерті ОСОБА_4 позивачем прийнята у відповідності до ст. 1270 ЦК України, оскільки ОСОБА_7 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаюся такою, що прийняла спадщину.

Заяву про відмову від спадщини позивач відкликала у встановлений строк.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на те, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи, інтереси інших осіб та зважаючи на доведення позивачем поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 211, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галини Романівни про визнання права на спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП:невідомий),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галина Романівна (79011, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 74).

Суддя Мисько Х.М.