Справа № 127/7281/20
Провадження № 2/127/4232/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гевко В.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Палиги О.І.,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_2 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

До початку розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Палига О.І. подали суду клопотання про залишення без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позову Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_2 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Клопотання мотивовано тим, що 29.07.2020 по даній справі судом прийнята до провадження заява про збільшення позовних вимог, у якій фактично і юридично ставиться вимога про стягнення з відповідача майнової шкоди в розмірі 199172,16 грн. на користь військової частини НОМЕР_1 , при цьому в позові та заяві будь-які вимоги щодо стягнення шкоди на користь Міністерства оборони України відсутні. Таким чином, незважаючи на те, що прокурор зазначив у позовній заяві двох позивачів - Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 , фактично у даному позові розглядається вимога щодо стягнення з відповідача майнової шкоди лише на корить одного позивача на користь в/ч НОМЕР_1 , при цьому будь-які вимоги щодо стягнення шкоди на користь Міністерства оборони України у позові відсутні. Звертаючись з даним позовом до суду, прокурор допустив порушення норм ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та норм Цивільно-процесуального кодексу України, тобто подав позов в інтересах юридичної особи - військової частини НОМЕР_1 , яка є неналежним позивачем у справі. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурором інтересів саме військової частини НОМЕР_1 у даній справі.

Представник позивача Літвін С.М. та представник третьої особи Лісний В.В. заперечували щодо задоволеннязаявленого клопотання.

Заслухавши заявлене клопотання, думку учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з частиною четвертою статті 42 ЦПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі №5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі №915/478/18).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019року у справі №761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт2 частини першої статті 2 Закону).

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatismutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskayav. Russia, заява №42454/02, § 35)).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (частина четверта статті 56 ЦПК України).

Системне тлумачення частини четвертої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною п`ятою статті 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Близька за змістом вимога застосовується згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 23 Закону: прокурор має обґрунтувати наявність підстав для представництва.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно з частиною четвертою статті 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього кодексу про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення у разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки усунуті не були.

Як видно зі справи, прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину і на виконання частини четвертої статті 56 ЦПК України, абзацу першого частини третьої, абзацу першого частини четвертої статті 23 Закону у тексті позовної заяви обґрунтував, на його думку, у чому, з погляду позивача, полягає порушення інтересів держави (тобто навів підстави позову).

Отже, у даному випадку прокурором обґрунтовано наявність підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 .

При цьому суд враховує правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 квітня 2019 року, справа №910/3486/18.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, зокрема, повноважень органів прокуратури, здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц, провадження №14-104/цс19.

Позовна заява по даній справі відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що у випадку, якщо суд встановить, що визначений прокурором позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто відбулося звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, це має процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову.

Отже, встановлення судом при розгляді справи факту звернення прокурора в інтересах держави в особі неналежного позивача, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заявленого клопотання про залишення без розгляду позову Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_2 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

На підставі викладеного та керуючись ст. 257, 315, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Палиги Олега Івановича про залишення без розгляду позову Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_2 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 24.01.2024.

Суддя: