Справа № 216/2235/23
провадження №2/216/433/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кравець А.С.,

представника позивача ОСОБА_1

без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок навмисного пошкодження автомобіля , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок навмисного пошкодження автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним: 25.07.2021 року приблизно об 13-20 годин ОСОБА_2 приїхала в гості до своєї сестри ОСОБА_4 яка мешкає за адресою; АДРЕСА_1 . Даний будинок належить на праві спільної часткової власності їй та сестрі. До сестри ОСОБА_2 приїхала на власному автомобілі ДЕО-ЛАНОС, сріблястого кольору державний номер НОМЕР_1 , який вона поставила під деревом на придорожній території між своїм будинком та будинком сусіда ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 взяла воду і мила диски коліс на своєму автомобілі. В цей час вийшов ОСОБА_3 , який є онуком ОСОБА_6 , і який мешкав, на той час поруч з її сестрою за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сім`єю.

ОСОБА_3 почав кричати на ОСОБА_2 , щоб вона забрала свій автомобіль, та обурювався про те чого вона тут стала.

Позивачка відповіла йому що зараз домиє автомобіль і від`їде, але Відповідач почав висловлюватися в її бік нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_3 взяв камінь та кинув його в лобове скло автомобіля. Потім він пішов до себе у двір. ОСОБА_2 почала плакати та викликала поліцію. Працівники поліції опитали ОСОБА_3 прийняли від Позивачки заяву та поїхали.

Враховуючи те, що лобове скло було розбите, осколки скла потрапили в салон автомобіля та в автоматичну коробку передач, ОСОБА_2 побоялася їхати на автомобілі своїм ходом тому викликала евакуатор, та автомобіль відвезли до автосервісу для усунення пошкоджень.

08.08.2021 року ОСОБА_2 отримала від поліції повідомлення про те що її звернення до поліції було зареєстроване до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за №4173.

Та те що, в ході перевірки не встановлено складу злочину передбаченого ст.194 КК України в зв`язку із малозначністю та рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_2 через адвоката 10.09.2021 року звернулася до суду зі скаргою про бездіяльність працівників поліції.

14.09.2021 року Центрально-Міський суд м. Кривого Рогу виніс ухвалу якою скаргу ОСОБА_2 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнив, та зобов`язав уповноважену посадову особу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_2 про вчинення злочину від 25.07.2021 року до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

На протязі одного року а саме з 14.09.2021 року до 11.01.2023 року органи досудового розслідування, що до стану справи ніяких повідомлень ОСОБА_2 не надавали. Коли представник ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про надання інформації про прийняте рішення по кримінальному провадженню, він отримав Постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Враховуючи вище викладені обставини ОСОБА_2 змушена звернутися до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок навмисного пошкодження автомобіля.

Просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3450,00 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн. Стягнути з Відповідача на користь Позивача відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. Стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати в даній справі, а саме - судовий збір у розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім) 20 коп., та за послуги адвоката 3 500,00 (три тисячі п`ятсот) грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, просив суд слухати справу без застосування технічного запису, про що додатково надав суду заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в жодне судове засідання не з`явився, але 25.05.2023 року подав суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги позивача визнає частково, не проти стягнення з нього на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 3450,00 грн. та витрати на правову допомогу не більше ніж 1500, 00 грн. В іншій частині позовних вимог просить суд позивачу відмовити. Судовий збір просить стягнути пропорційно розміру задоволених вимог позивача.

Стороною позивача 02.06.2023 року до суду подано відповідь на відзив відповідача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягають.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.07.2021 року приблизно об 13-20 годин, в. м. Кривому Розі, по вулиці Мерецького, між будинками 89 та АДРЕСА_2 на придорожній території , сусід ОСОБА_3 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 , на підставі раптово виниклого неприязливого відношення до ОСОБА_2 , зухвало в супроводженні з нецензурною лайкою, взяв камінь та кинув його в лобове скло автомобіля , в наслідок чого пошкодив автомобіль ДЕО-ЛАНОС, сріблястого кольору державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності Позивачці.

В наслідок своїх дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_2 шкоду на суму 2650,00 грн. (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень), тобто вартість лобового скла.

Крім того, транспортним засобом з розбитим лобовим склом користуватися було не можливо, тому ОСОБА_2 замовила Евакуатор, щоб доставити його до місця стоянки. Вартість Евакуатора стала 800,00 грн. (вісімсот гривень).

Факт завданої майну Позивача шкоди підтверджується актом виконаних робіт від 25.07.2021 року (послуги евакуатора) та товарним чеком від 27.07.2021 року (на придбання та установку лобового скла).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що: «майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.»

Відповідно до положень статті 1192 ЦК України: «з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі(передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі»

Позивачка вважає, що в результаті пошкодження належного їй автомобіля , їй окрім матеріальної шкоди, була спричинена моральна шкода.

Вона, як власник автомобіля пережила тяжкий стрес, дуже нервувала. Певний час вона не могла спокійно спати, із-за цього мала стан тривоги, панічні атаки, адже сама думка про те, що вона могла отримати також і тілесні ушкодження коли камінь полетів в бік автомобіля де вона знаходилася поруч , викликала у неї відчуття страху та тривалий шок. Переживання та перенесені моральні страждання давали про себе знати ще значний час.

Отже, спричинена ОСОБА_2 моральна шкода полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості та безпорадності, у зв`язку із зухвалими діями ОСОБА_3 , моральними переживаннями, у зв`язку із пошкодженням власного майна.

Крім того, Відповідач по сьогоднішній день так і не вибачився та навіть і не намагався добровільно відшкодувати завдану ним майнову та моральну шкоду.

Безкарність ОСОБА_3 дозволяє йому ігнорувати та не рахуватися з інтересами сусідів та взагалі суспільства.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 оцінює спричинену їй моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України: «моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини»

Верховний Суд України в п.1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної(немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Паро судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «… моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав».

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема ,враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Згідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (з подальшими змінами та доповненнями)зазначено що, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідач ОСОБА_3 визнає, що скоїв незаконні дії відносно Позивача, пошкодивши її майно , а саме автомобіль ДЕО-ЛАНОС, державний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності.

Причинний зв`язок полягає в тому, що Відповідач своїми незаконними діями спричинив наслідки у вигляді пошкодження автомобіля і тому повинен бути притягнутий до цивільної відповідальності, і все це на очах Позивача. Позивачка отримала певну моральну шкоду від побаченого та від безпорадності, вона жінка, не могла протистояти зухвалим діям Відповідача.

Згідно до ст.23 ЦК України , моральна шкода полягає не тільки в фізичній болі та душевних страждань але як зазначено в п. 4 цієї статті у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В даному випадку,спричинена майнова шкода взаємопов`язана з отриманою моральною шкодою. Критерій грошової оцінки моральної шкоди не існує, але, відшкодування моральної шкоди, це є одним із способів притягнення винної особи до цивільно-правової відповідальності за вчинені незаконні дії відносно особи.

Згідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №216/3521/16-ц «Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства».

Тому, твердження Відповідача по справі,що моральна шкода не спричинена Позивачці, є безпідставним.

Щодо витрат Позивачки на правничу допомогу адвоката у сумі 3 500,00 грн. то ця сума сплачена позивачкою та підтверджується квитанцією від 30.07.2021 року. Оплата гонорару адвокату була фіксованою, що не суперечить вимогам зазначеним ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Правнича допомога , згідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, відноситься до судових витрат.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача - у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 133, 137, 141, 223, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 16,22, 23, 1166, 1167 1192 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок навмисного пошкодження автомобіля - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 3450,00 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн., завдану моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн., судові витрати по справі, а саме - судовий збір у розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім) 20 коп., витрати за послуги адвоката 3500,00 (три тисячі п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про сторони:

Суддя: М.В. БУТЕНКО