КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6039/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/535/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Диби О.В.,-

встановив:

У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Представник позивача просив змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 травня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття на підставі судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року, та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у справі законної сили припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року у справі № 756/7638/21.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має достатній матеріальний стан, є керівником підприємства та отримує відповідну заробітну плату, постійно обновляє автопарк, має у власності значну кількість нерухомого майна та відкритих банківських рахунків.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягуваних аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу № 756/7638/21, виданого 11 серпня 2021 року Оболонським районним судом міста Києва на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 7 000 грн щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючі позовні вимоги частково, суд першої інстанції суд першої інстанції виходив із того, що позивачем надано належні та допустимі докази зміни обставин, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зміни розміру аліментів.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Від спільного проживання сторони мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11 серпня 2021 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 травня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач має достатній матеріальний стан, є керівником підприємства та отримує відповідну заробітну плату, постійно обновляє автопарк, має у власності значну кількість нерухомого майна та відкритих банківських рахунків.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення ) розміру аліментів, позивач посилалась на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

На підтвердження позовних вимог позивач надала: Довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 256627783 від 14 травня 2021 року, відповідно до яких убачається, що відповідачу на праві приватної власності належить три земельні ділянки та дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 ; 1/3 житлового будинку (об`єкт незавершеного будівництва) за адресою АДРЕСА_3 ; будинок за адресою АДРЕСА_4 .

Натомість, з інформації, наявної у вищенаведених документах, слідує, що вказане майно належало відповідачу ще до постановлення судового наказу про стягнення аліментів.

Разом з тим, чинне законодавство України, зокрема ст. 192 СК України,передбачає можливість збільшення розміру аліментів у разі, якщо у відповідача змінився матеріальний стан згодом, тобтопісля рішення суду про стягнення аліментів.

Однак, позивач не надає будь-яких доказів такої зміни майнового стану відповідача після ухвалення 11 серпня 2021 року судом наказу про стягнення аліментів.

З огляду на це, відсутні підстави для збільшення розміру аліментів.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 14 березня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому ОСОБА_2 слід компенсувати судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488 грн 60 коп за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488 грн. 60 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко