справа №759/5806/20
провадження № 22-з/824/172/2024
головуючий у суді І інстанції Шум Л.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Шевченко Інна Леонтіївна приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору іпотеки,
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Шевченко І.Л. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору іпотеки.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 4 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Шевченко І.Л. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору іпотеки задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м, жилою площею 28,9 кв.м, складається з 2(двох) житлових кімнат.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м, жилою площею 28,9 кв.м, складається з 2(двох) житлових кімнат.

Укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Договір іпотеки від 17 травня 2018 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко I.Л., та зареєстровано в Реєстрі під № 602 - визнано недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати з сплати судового збору в розмірі 27 446,53 грн.

23 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору та витрат, понесених на правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування заяви вказано, що разом з апеляційною скаргою позивач надав суду апеляційної інстанції попередній розрахунок судових витрат та заявив, що докази понесення судових витрат будуть надані суду у строки, визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України. Вказує, що з метою ефективного захисту свої порушених прав був змушений звернутись за професійною правничою допомогою адвоката, в результаті чого поніс судові витрати в суді першої інстанції в розмірі 11 546,26 грн судових витрат зі сплати судового збору та витрат на отримання правової допомоги в розмірі 17 500 грн, та судові витрати, понесені в суді апеляційної інстанції, які складаються з судового збору в розмірі 16 972,10 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 32 588 грн, а разом 78 606,36 грн. Окрім іншого просить скасувати додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року.

14 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від представника ОСОБА_2 - адвоката Шипіцина О.В., в яких він просить зменшити розмір витрат на правову допомогу понесених позивачем у суді першої інстанції до 7 000 грн солідарно та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу у апеляційному суді.

В обґрунтування заперечень вказує, що під час подання позовної заяви позивачем не було надано суду орієнтовний розмір судових витрат (том 1, а.с. 10), а згодом, 18 листопада 2021 року (до ухвалення рішення суду судом першої інстанції) позивач через канцелярію суду подав клопотання про відшкодування судових витрат. Сума заявлених судових витрат дорівнювала 17 500 грн, з яких витрати по оплаті послуг адвоката Олійник В.Б. - 8 500 грн, Петровою О.Є. - 9 000 грн.

Вважає суму витрат на правничу допомогу двом адвокатам одночасно, які фактично дублювали роботу один одного надмірною та просить суд апеляційної інстанції зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції до 7 000 грн солідарно.

Зазначає, що у листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко О.Г. звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, долучивши до неї, документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, однак до ухвалення судом апеляційної інстанції постанови від 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 та/або його представник доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження не надали, як і не подавали заяв про те, що такі докази будуть подані у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Вважає, що у справі позивачем під час апеляційного перегляду справи не було вказано про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, а тому враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 або його представника про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення апеляційним судом судового рішення, слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат - Науменко О.Г. просили задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_2 , її представник - адвокат Шипіцин О.В. та ОСОБА_3 просили відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі "Заїченко проти України" (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правову допомогу, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Щодо витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у суді першої та апеляційної інстанцій.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року, з відповідачів на користь позивача вже було стягнено судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 27 446,53 грн.

З урахуванням зазначеного, не підлягають задоволенню вимоги заяви про стягнення додатково судового збору з відповідачів, оскільки питання щодо розподілу судового збору було вирішено у постанові Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року. Позивач правильність розміру судового збору, що був визначений апеляційним судом, не оспорював до суду касаційної інстанції.

Щодо витрат позивача на правову допомогу у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції із позовом, стороною позивача було заявлено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, а саме: витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн (а.с. 9, Т.1).

18 листопада 2021 року стороною позивача було подано до суду першої інстанції клопотання щодо відшкодування судових витрат у розмірі 17 500 грн (а.с.241-247, т. 1).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: копію договору про надання правової допомоги від 24 лютого 2021 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Петровою О.Є.; акт здачі-приймання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 18 листопада 2021 року на суму 9 000 грн; копію договору № 03/03/20 про надання правової допомоги від 20 березня 2020 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Олійник В.Б.; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 1 листопада 2021 року.

Так, відповідно до договору про надання правової допомоги від 24 лютого 2021 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Петровою О.Є., а саме п. 4.1. за надання юридичної допомоги, передбаченої п. 1.1, 1.2 договору, замовник сплачує виконавцю гонорар, остаточна сума якого погоджується відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до акта здачі-приймання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 18 листопада 2021 року виконавцем надана правова допомога обумовлена в п. 1.1 договору, а саме: 15 вересня 2021 року написання та подання до суду письмових пояснень по справі від 15 вересня 2021 року (1 год. - 1 500 грн); 20 вересня 2021 року участь у судовому засіданні по справі (1,50 год. - 2 250 грн); 15 листопада 2021 року написання та подання тексту письмових дебатів по справі ( 2 год. - 3 000 грн); 18 листопада 2021 року участь у судовому засіданні по справі (1,50 год. - 2 250 грн), що разом складає 9 000 грн.

Відповідно до договору № 03/03/20 про надання правової допомоги від 20 березня 2020 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Олійник В.Б., а саме п. 4.2. гонорар за надання правової допомоги визначено у фіксованому розмірі в сумі 8 500 грн, які сплачено клієнтом у повному обсязі в момент підписання договору.

Відповідно до акта про прийняття-передачу наданих послуг від 1 листопада 2021 року виконавець з 20 березня 2020 року по 1 листопада 2021 року надав замовнику юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги № 03/03/20 від 20 березня 2020 року, а замовник прийняв надані послуги зокрема: ознайомлення із документами наданими клієнтом, їх правовий аналіз, підготовка позовної заяви та консультування клієнта.

Відповідно до положень частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Однак, стороною позивача докази понесення витрат на правничу допомогу були лише подані до суду першої інстанції, а іншим сторонам такі докази направлені не були, що підтверджується матеріалами справи.

Обов`язок суду направити іншій стороні докази, які надійшли від учасників справи, передбачені лише в частині доказів доданих до позовної заяви (зустрічної позовної заяви) відповідно до ч. 2 ст. 190, 194 ЦПК України). В усіх інших випадках, коли учасник справи подає суду докази, такий учасник повинен надати суду докази направлення таких доказів іншим учасникам справи (див, наприклад, ч. 3 ст. 187, 191, ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Крім того, положеннями ст. 83 ЦПК України визначені загальні правила подання доказів, а саме у ч. 9 наведеної статті передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Разом із тим, як вбачається із заперечень, сторони ознайомлені з наданими доказами понесених витрат та просили їх зменшити до 7 000 грн солідарно.

Таким чином, на переконання колегії суддів з відповідачів підлягає стягненню солідарно 7 000 грн витрат на правничу допомогу понесених позивачем у суді першої інстанції, оскільки суд визнав обґрунтованими заперечення відповідачів щодо наявності підстав для зменшення розміру судових витрат.

Щодо витрат позивача на правову допомогу у апеляційному суді.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, стороною позивача 1 вересня 2022 року також було подано заяву про долучення до матеріалів справ попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат на суму 31 722,10 грн, з яких 16 972,10 грн судовий збір за апеляційну скаргу та 14 750 грн витрати на правову допомогу у апеляційному суді (а.с. 146-148, Т. 2).

1 листопада 2022 року стороною позивача було направлено на адресу Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з відповідачів: витрати на правничу допомогу понесені позивачем у суді першої інстанції у розмірі 17 500 грн та витрати на правничу допомогу понесені позивачем у апеляційному суді у розмірі 32 588 грн (а.с.192- 212, Т.2).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування стороною позивача було надано: копію договору про надання правової допомоги № 18-08/2022 від 18 серпня 2022 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Науменко О.Г.; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 18-08/2022 від 18 серпня 2022 року; акт приймання-передачі № 1 виконаних робіт та понесених витрат по договору від 1 листопада 2022 року на суму 23 338 грн; договір про надання правової допомоги від 24 лютого 2021 року укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Петровою О.Є.; акт здачі-приймання наданої правової допомоги від 20 серпня 2022 року на суму 5 250 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 20 серпня 2022 року на суму 5 250 грн; договір про надання правової допомоги № 28/06-1 від 28 червня 2022 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Конюховим Є.А.; акт приймання-передачі наданих послуг від 30 червня 2022 року на суму 4 000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера № 30/06-1 на суму 4 000 грн.

Так, відповідно до договору про надання правової допомоги № 18-08/2022 від 18 серпня 2022 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Науменко О.Г., а саме п. 4.1. за виконання робіт, надання послуг по цьому договору замовник зобов`язаний сплатити виконавцю грошову винагороду в порядку та на умовах, передбачених додатковими угодами до договору.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору, а саме п. 1.2. сторони домовились, що послуги які надаються замовнику підлягають оплаті з врахуванням витраченого часу роботи адвокати. Вартість нормо-години роботи адвокати становить від 800 грн до 1 500 грн в залежності від виду та складності наданих послуг.

Відповідно до акта про прийняття-передачу наданих послуг від 1 листопада 2022 року адвокат Науменко О.Г. виконав та передав, а ОСОБА_1 прийняв виконані роботи, а саме: формування уточненої правової позиції ОСОБА_1 , аналіз матеріалів апеляційного провадження, судової практики, консультування клієнта щодо корегування правової позиції - витрачено 3 год. (2 400 грн); підготовка, направлення сторонам справи та суду апеляційної інстанції додаткових пояснень від 23 серпня 2022 року до апеляційної скарги та заперечення щодо додаткового рішення - витрачено 4 год. (3 200 грн); прибуття в судове засідання в приміщенні Київського апеляційного суду, очікування розгляду справи, безпосередня участь в судовому засіданні - 4 год. (3 200 грн); підготовка, направлення сторонам справи та суду апеляційної інстанції додаткових пояснень до апеляційної скарги в частині позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки - 4 год. (3 200 грн); підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 2 год. (1 600 грн); за наслідками ознайомлення з матеріалами справи 25 жовтня 2022 року, аналіз та підготовка заяви про вжиття заходів за наслідками процесуальних зловживань сторони відповідача ОСОБА_2 , подання заяви через канцелярію суду - 3 год. (2 400 грн); прибуття в судове засідання в приміщенні Київського апеляційного суду, очікування розгляду справи, безпосередня участь в судовому засіданні 4 год. (3 200 грн); підготовка та подання заяви на адресу Київського апеляційного суду про видачу повного рішення суду яке набрало законної сили - 1 год. (800 грн); підготовка актів виконаних робіт, заяви про розподіл витрат щодо надання правової допомоги - 4 год. (3 200 грн); поштові витрати понесені позивачем в зв`язку з необхідністю надсилання заяв по суді спору сторонам у справі - (69 грн), що в загальному становить 23 338 грн.

Також відповідно до квитанції до прибуткового ордера № 289 від 1 листопада 2022 року ОСОБА_1 було сплачено адвокату Науменко О.Г. 23 338 грн.

Крім того, відповідно до договору про надання правової допомоги від 24 лютого 2021 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Петровою О.Є., а саме п. 4.1. за надання юридичної допомоги, передбаченої п. 1.1, 1.2 договору, замовник сплачує виконавцю гонорар, остаточна сума якого погоджується відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до акта здачі-приймання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 18 листопада 2021 року виконавцем надана правова допомога обумовлена в п. 1.1 договору, а саме: 28 грудня 2021 року написання та подання до суду апеляційної скарги - 3,5 год. (5 250 грн).

Також відповідно до квитанції до прибуткового ордера № 1 від 20 серпня 2022 року ОСОБА_1 було сплачено адвокату Петровій О.Є. 5 250 грн.

Відповідно до договору про надання правової допомоги № 28/06-1 від 28 червня 2022 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Конюховим Є.А., а саме п. 4.1. сторони дійшли згоди, що розмір гонорару адвоката за цим договором становить 4 000 грн. Клієнт здійснює оплату гонорару в день підписання договору (а.с. 218-220, Т.2).

Із акта приймання-передачі послуг від 30 червня 2022 року вбачається, що адвокат Конюхов Є.А. надав позивачу правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги № 28/06-1 від 28 червня 2022 року, а позивач прийняв надані послуги. Послуги надано шляхом вивчення матеріалів справи, усного консультування клієнта та безпосередньої участі адвоката в судовому засіданні 30 червня 2022 року.

Також відповідно до квитанції до прибуткового ордера № 30/06-1 від 30 червня 2023 року ОСОБА_1 було сплачено адвокату 4 000 грн.

Матеріалами справи також встановлено, що всі докази понесення витрат на правову допомогу у апеляційному суді були направлені учасникам справи.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Не погоджуючись із такими витратами позивача, 10 листопада 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шипіцин О. подав до апеляційного суду заперечення, в яких просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції (а.с.237-242, Т.3).

Основними запереченнями, які були зазначені стороною позивача, є: подання доказів понесення витрат на правничу допомогу у апеляційному суді з пропуском встановленого строку.

Перевіряючи такі заперечення колегія апеляційного суду не вбачає підстав для їх врахування з огляду на те, що постанова Київського апеляційного суду була винесена 27 жовтня 2022 року, а стороною позивача було подано докази 1 листопада 2022 року, тобто з урахуванням строку (5 днів).

Також, стороною позивача у апеляційному суді, до судових дебатів та проголошення судового рішення 1 вересня 2022 року була подана заява про долучення до справи розрахунку попередніх орієнтовних судових витрат відповідно до приписів п. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 146-147, Т2).

Як вбачається із заяви сторони позивача про стягнення витрат на правову допомогу у апеляційному суді, він просить стягнути з відповідачів 32 588 грн.

Разом із тим, із попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат поданого стороною позивача 1 вересня 2022 року вбачається, що стороною позивача були заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 14 750 грн, без врахування судового збору у розмірі 16 972,10 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Оскільки стороною позивача не було зазначено та надано відповідних доказів у підтвердження обставини, що на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку заявник не міг передбачити збільшення витрат, підстав для задоволення до стягнення судових витрат у розмірі фактично понесених витрат немає.

А тому, із відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення витрати понесені позивачем у апеляційному суді на правову допомогу у заявленому в орієнтовному попередньому розрахунку у розмірі 14 750 грн.

Як вбачається із пояснень на заперечення поданих стороною позивача 4 грудня 2023 року, сторона позивача також просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у провадженні № 22-з/824/1289/2023 в сумі 9 500 грн.

В той же час, матеріалами справи встановлено, що апеляційним судом не переглядалось рішення по суті спору, а розглядалась заява про ухвалення додаткового рішення, а тому відсутні підстави для стягнення витрат за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.270 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій в розмірі по 10 875 (десять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн з кожного.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба