Справа № 946/8412/20
Провадження № 2/946/283/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого Жигуліна С.М.
при секретарі Морару Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі
справу за позовом
визнання права власності та припинення права власності на земельну ділянку
Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У позовній заяві вказала, що право власності позивача на 15/32 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , де позивачеві в якості спадкоємця належить із літ. «А» квартира АДРЕСА_2 з приміщеннями № 1 - веранда, №5 - жила, № 6 - кухня, 1- котельня, літ. В,Г, житловою площею 18,0 кв.м. визначено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2020 року. Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала право на вказане житло на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 12 листопада 2002 року за реєстром №6274, а право власності зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 лютого 2003 року та записано в реєстрову-кадастрову книгу №29-84. Разом із тим за державним актом II-ОД №073822, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 182-XXIV від 25 грудня 2002 року земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0506 гектарів є власністю відповідача. Також вказала, що належні позивачеві приміщення виділені технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 04 травня 2020 року, якими вона користується самостійно. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0506 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_2 . Також припинити право власності на земельну ділянку площею 0,0506 га, що виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_2 (Державний акт серії II-ОД № 073822) за ОСОБА_2 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причину не повідомив, відзив не надав.
З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України.
Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими.
У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.
Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що право власності позивача на 15/32 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , де позивачеві в якості спадкоємця належить із літ. «А» квартира АДРЕСА_2 з приміщеннями № 1 - веранда, №5 - жила, № 6 - кухня, 1- котельня, літ. В,Г, житловою площею 18,0 кв.м. визначено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2020 року.
Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів.
Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала право на вказане житло на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 12 листопада 2002 року за реєстром №6274, а право власності зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 лютого 2003 року та записано в реєстрову-кадастрову книгу №29-84.
В наступний час належні позивачеві приміщення виділені технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 04 травня 2020 року, якими вона користується самостійно.
Разом із тим за державним актом II-ОД №073822, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 182-XXIV від 25 грудня 2002 року, земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0506 гектарів є власністю відповідача.
У відповідності до вимог ст. 120 ч.1 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Вказані обставин є такими, що зумовлюють право позивача в якості спадкодавця власника житлового будинку на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 12 листопада 2002 року за реєстром №6274, а право власності зареєстровано Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 лютого 2003 року та записано в реєстрову-кадастрову книгу №29-84 визнавати своє право власності на земельну ділянку.
Сукупність вказаних обставин є підставою у порядку, передбаченому ст. 346 ЦК України.
Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, разом із тим позовні вимоги не стосуються стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору 840,80 грн. за квитанцією №СВ03888380/1 від 14 вересня 2020 року.
Керуючись ст. 280282 ЦПК України
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0506 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_2 .
Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0506 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач має право оскаржити рішення відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: С.М.Жигулін