УХВАЛА

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 485/120/24

провадження № 61-15вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати до Верховного Суду для визначення підсудності, у порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце перебування вказала: АДРЕСА_2 .

зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 . Фактичне місце перебування вказано адреесу: АДРЕСА_4 .

Оскільки сторони, які є громадянами України, проживають за межами України, а позивачка звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області без попереднього звернення до Верховного Суду для визначення підсудності поданої позовної заяви, останню слід направити до Верховного Суду для визначення підсудності, в порядку статті 29 ЦПК України.

Підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово (стаття 29 ЦПК України).

Тобто, підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в Україні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. Будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач постійно проживає за межами України у справі відсутні. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в Україні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. Трудовий договір від 09 листопада 2021 року № 90 про те, що ОСОБА_2 у 2021 році влаштовувався на роботу в іншій країні, не свідчить про факт його проживання за межами України станом на 15 січня 2024 року. Будь-які інші докази, які б свідчили про те, що відповідач проживає за межами України у справі відсутні.

Тому відсутні підстави для визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (частина друга статті 28 ЦПК України)

Керуючись статтями 29, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності справи № 485/120/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Повернути справу № 485/120/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков