Справа № 202/454/24
Провадження № 4-с/202/25/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга подана з порушенням вимог ст. 175,177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Розділ VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавців мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК та містити відомості, перелічені п.4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Так, за статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Подана до суду скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця за формою не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначено стягувача, його місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб).

Суд зауважує, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Наряду з вказаним, суд вважає за необхідне зазначити, що приписами статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, вказаною нормою законодавцем чітко визначено право сторони виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо останні вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їх права чи свободи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, заявнику необхідно надати чіткі відомості щодо цивільної справи в рамках якої подано скаргу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Виходячи з вищезазначеного, вважаю, що дана скарга подана з порушення вимог ст. 175 ЦПК України у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 449 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Індустріального відділу виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на бездіяльність державного виконавця - залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

У разі, якщо скаржник не усуне недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга буде вважається неподаною і буде повернена скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Бєсєда