Справа №752/1415/24
Провадження №2-з/752/61/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості.

Адвокат Дяченко Марина Ігорівна в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки RENAULT MASTER, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом поданого позову є стягнення заборгованості за договором позики, укладеного 03.03.2023 з відповідачем у розмірі 30000 доларів США. На момент звернення з позовом до суду відповідач не повернув позику та не виконав зобов`язання за вказаним договором позики. На підставі ст. 625 ЦК України позивач у позові просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за спірним договором позики з урахуванням 3% річних.

Відповідно до відомостей із реєстру відповідачу належить на праві власності транспортний засіб марки RENAULT MASTER, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року випуску, на який можливе звернення стягнення у випадку задоволення вказаного позову.

Невжиття заходу забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки відповідач може здійснити відчуження вказаного транспортного засобу шляхом його перепродажу чи вчинення інших правочинів на користь третіх осіб.

Вказаний захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість ним розпоряджатися.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні, оскільки позивач має зареєстроване місце проживання на території України та має у власності нерухоме, рухоме майно та кошти на рахунках, у зв`язку з чим будь-яких проблем з виконанням рішення про стягнення з позивача коштів не може виникнути.

Розглянувши заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

03.03.2023 ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 позику на суму 30000 доларів США, строком 20 днів, та зобов`язався повернути 33000 доларів США, що підтверджується копією розписки від 03.03.2023.

Станом на момент подання позову до суду гроші за договором позики відповідачем не повернуті позивачу, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої позивач нарахував в сумі 33000 доларів США та 3% річних у розмірі 757 доларів США.

Відповідно до повідомлення Головного сервісного центру МВС від 12.01.2024 №31/75АЗ-1014-2024 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки RENAULT MASTER, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Суд відзначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову дійсно було встановлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача ОСОБА_1 або того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходу забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, оскільки між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення заборгованості за договором позики.

Оцінюючи надані докази, суд пересвідчився, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення заборгованості за договором позики, також суд враховує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує негативні наслідки від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цього заходу.

Оскільки предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, у загальному розмірі 33757 доларів США, що є еквівалентом 1269918,08 грн. за курсом НБУ на день звернення до суду із позовом за 1 долар США 37,6194 грн., то забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб є достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважаю за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на спірний транспортний засіб, власником якого є відповідач ОСОБА_2 , що в свою чергу є достатнім видом забезпечення позову, який унеможливить відчуження відповідачем об`єкта спірного рухомого майна та відповідатиме меті застосування заходу забезпечення позову.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки RENAULT MASTER, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ця ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ж. І. Кордюкова