Справа № 288/3270/23
Провадження № 2-з/288/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області 15 січня 2024 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, із забороною його відчуження, з внесенням у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0.25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0365;

- земельну ділянку площею 0.29 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0366, що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

- земельну ділянку площею 4.0946 га, за адресою: Житомирська область, Житомирський (Попільнянський) район, Кам`янська сільська рада, кадастровий номер :03:000:0202, що належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Заяву мотивовано тим, що в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивач 18 жовтня 2023 року дізнався, що все належне йому майно, згідно договору дарування, укладеному між позивачем та відповідачем, належить відповідачу ОСОБА_5 .

Позивач зрозумівши, що його ошукали, звернувся по правничу допомогу до адвоката,

та в подальшому позивач дізнався, що в період жовтня 2023 року його майно було відчужено згідно договорів дарування, укладених між відповідачем ОСОБА_5 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є її близькими родичами ОСОБА_5 .

З огляду на те, що позивач після перенесеного у 2021 році захворювання на COVID-19, страждає на втрату пам`яті, погано орієнтується в місцевості, не завжди знаходить дорогу додому, слід зробити висновки, що правочини укладені між позивачем та відповідачем є недійсними.

Отже, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою позивача, з метою привласнення чужого майна, уклала шлюб з позивачем, який є людиною похилого віку і хворіє на деменцію та вмовила подарувати їй все належне йому на праві власності майно, після чого відчужила нерухоме майно своїм близьким родичам, тому позивач вважає за необхідне звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтями 319, 321 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що нерухоме майно на підставі оспорюваних правочинів належить відповідачам на праві власності.

Згідно із пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проаналізувавши заяву про вжиття заходів забезпечення позову та зміст заявлених вимог, вивчивши додані до заяви докази, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд визначає, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, так як майно фактично перебуває у володінні власників, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним та застосовані заходи забезпечення позову носять лише тимчасовий характер.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, з метою реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підстави для зустрічного забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 151-153, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, із забороною його відчуження, а саме на:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0.25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0365;

- земельну ділянку площею 0.29 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0366, що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

- земельну ділянку площею 4.0946 га, за адресою: Житомирська область, Житомирський (Попільнянський) район, Кам`янська сільська рада, кадастровий номер :03:000:0202, що належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Копію ухвали для негайного виконання направити до Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (12501, місто Коростишів, вулиця Шевченка,1, Житомирського району, Житомирської області), зобов`язавши надати суду відповідний документ про її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню і її оскарження не зупиняє її виконання.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Боржник: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Боржник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко