Справа № 752/2469/24
Провадження № 2-н/752/77/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового заказу, за яким просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь, який діє в інтересах малолітньої доньки - аліменти на утримання неповнолітної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 30.01.2024 року і до досягнення повноліття дитини.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, 02 лютого 2024 року, через канцелярію суду, від ОСОБА_2 надійшли пояснення на заяву, в яких остання просила суд відмовити у видачі судового наказу посилаючись на існування спору між сторонами, додавши при цьому відповідні докази.

Враховуючи, що із документів доданих заявником і боржником, встановлені обставини про те, що боржник ОСОБА_2 заперечує право вимоги заявника ОСОБА_1 про стягнення з неї аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини; відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 як матір ухиляється від виконання батьківських обов`язків, слід дійти висновку, у даному випадку заявлені ОСОБА_1 вимоги не є безспірними та беззаперечними, а наведені ним обставини можуть бути з`ясовані лише в ході розгляду справи в порядку позовного провадження.

Відтак суддя приходить до висновку, що з заяви про видачу наказу та доданих до неї документів не вбачається безспірність вимог.

Беручи до уваги наведене та враховуючи вищевикладені обставини, суддя відмовляє ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 160, 161, 163, 165 ЦПК України, судя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В. Машкевич