Справа № 760/3890/23
Провадження № 2/361/1066/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2023 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року на користь ОСОБА_1 на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до фіксованої ставки у розмірі три тисячі гривень щомісячно (тверда грошова сума).

Свій позов обґрунтовував тим, що 14 березня 2014 року між позивачем та відповідачем, ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 134 та видано свідоцтво про шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2016 року шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано. Від цього шлюбу у них є спільна дитина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розлучення дитина залишилась проживати з відповідачем. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 08 квітня 2016 року було задоволено позов відповідача до позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частину від усіх видів щомісячних його доходів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Позивач зазначив, що на даний час обставини змінилися таким чином, що позивач не може сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі, так як його сімейний стан змінився, він одружився з ОСОБА_5 , яка має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, які фактично проживають разом із ними та знаходяться також на його утриманні. Зазначає, що його дружина не отримує аліментів на утримання своїх дітей з ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 .

Крім цього на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, які є пенсіонерами та мають певні групи інвалідності і отримують невеликий розмір пенсії, тому також потребують матеріальної допомоги з його боку.

Зауважує, що відповідач, ОСОБА_1 повідомила йому, що змінила прізвище його дочки ОСОБА_4 на прізвище ОСОБА_10 без його відома, яке отримала внаслідок нового шлюбу та скинула частину фотографії свідоцтва про народження в смс-повідомленні.

29 березня 2023 року ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Митрофонової А.О. дана справа була передана на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

23 червня 2023 року матеріали даної справи надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 23 червня 2023 року вказана справа передана судді Радзівіл А.Г.

26 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 вересня 2023 року.

28 вересня 2023 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити.

Посилалась на те, що дійсно, після розірвання шлюбу їх дочка ОСОБА_11 залишилась проживати з нею.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 08 квітня 2016 року було задоволено її позов до ОСОБА_12 про стягнення аліментів у розмірі частину від усіх видів його щомісячних доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Сімейним Кодексом України визначено, що прерогатива обрання того чи іншого способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить лише одержувачу аліментів, тобто їй - ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи вимоги ч.3 ст. 181 СК України, ОСОБА_2 , як платник аліментів - обмежений у можливості змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини і право звернення до суду з позовними вимогами такого змісту у нього відсутнє.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на укладення нового шлюбу та наявність у його дружини двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з ними та перебувають на його утриманні.

Разом з тим, як зазначено у позові, у дітей є матір - ОСОБА_5 та батько - ОСОБА_6 , які зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Той факт, що матір дітей - ОСОБА_5 не отримує аліменти, не свідчить про виникнення у позивача обов`язку на їх утримання, більш того за рахунок зменшення аліментів на утримання власної дитини.

Крім того, документи надані позивачем на підтвердження того, що ОСОБА_5 не отримує аліменти на утримання дітей, свідчать про те, що у Вишгородському ВДВС взагалі немає даних про виконавчі провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей.

Отже, стає незрозумілим чи зверталася ОСОБА_5 до суду з відповідним позовом та чи намагалася реалізувати своє право на отримання аліментів від батька своїх дітей.

На думку відповідача, вказані позивачем обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання його рідної дочки, навіть за умови такої зміни його сімейного стану.

Також, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження зміни його матеріального стану та його погіршення.

У матеріалах справи відсутні дані щодо його місця роботи та розміру заробітної плати, що не дозволяє належним чином оцінити наявність підстави для зменшення розміру аліментів.

Посилання позивача на наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків - інвалідів пенсійного віку також не заслуговує на увагу.

Позивачем не надано даних щодо розміру пенсії батьків, що знову ж таки не дає можливості встановити ступінь погіршення його матеріального стану та необхідність надання батькам матеріальної допомоги за рахунок зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_11 .

Також як видно з копії пенсійного посвідчення батька - ОСОБА_13 , термін дії посвідчення закінчився ще 30.04.2023 року, а інші документи на підтвердження цих обставин у справі відсутні.

Мати позивача - ОСОБА_14 , має 2 гр. інвалідності встановлену довічно. Разом з тим, з довідки до акту огляду МСЕК №768217 у п.12 ?Висновок про умови та характер праці? вказано ?працепристосування?.

Отже, посилання позивача про те, що його батьки є непрацездатними не відповідає дійсності.

Загалом, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, які свідчили б про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

30 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити, пояснення надала аналогічно викладеним у відзиві.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2016 року було розірвано.

Від цього шлюбу у них є спільна дитина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 08 квітня 2016 року стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця села Мала Маньківка, Маньківського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого патрульним в Управлінні патрульної поліції у місті Києві, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів щомісячних доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, тобто з 9 березня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

21 квітня 2022 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_16 у Солом`янському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №666.

Позивач зазначає, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також непрацездатні батьки, які є пенсіонерами та мають певні групи інвалідності і отримують невеликий розмір пенсії, тому також потребують матеріальної допомоги з його боку.

Проте позивач не надав довідок про розмір пенсій його батьків, батько є інвалідом ІІІ групи, проте він не є непрацездатним, крім того термін дії пенсійного посвідчення його батька до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а мама є інвалідом ІІ групи і висновком про умови та характер праці вказано ?працепристосування?.

Наявність у позивача батьків пенсійного віку та неповнолітніх дітей дружини, ніяким чином не пов`язано із його матеріальним становищем, крім того позивач не надав до суду як доказ довідку про його доходи, а також не довів будь якими належними та допустими доказами, що його матеріальний стан у звязку із наведеними ним обставинами погіршився.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про зміну розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ним наведених та які могли б бути підставою для задоволення позову.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст.184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_2 зазначив, що у нього крім доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітні діти його дружини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , його батьки пенсіонери, однак, належних доказів зміни свого матеріального становища до погіршення позивач суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 СК України, ст. ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року із ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів щомісячних доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, тобто з 9 березня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері дитини ОСОБА_15 , на фіксовану ставку в розмірі 3000 грн. щомісячно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.