Провадження №2/359/899/2024
УХВАЛА

25 січня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій вона просить надати строк для примирення з позивачем терміном 6 місяців.

Представник позивача ОСОБА_1 категорично заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що сторони не проживають однією сім`єю протягом двох років поспіль. Ініціюючи питання про примирення, відповідач прагне затягнути розгляд цивільної справи на невизначений строк.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Встановлено, що ОСОБА_3 має намір примиритись з позивачем та відновити з ним сімейні відносини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам слід використовувати надану законом можливість для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7) вбачається, що під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на це суд висновує, що ОСОБА_3 належить надати строк для примирення з позивачем та зупинити провадження у цивільній справі до закінчення означеного строку.

Водночас, у поданій заяві (а.с.29-30) відповідач не обґрунтував потребу у застосуванні строку для примирення максимальної тривалості. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц, примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на це суд висновує, що ОСОБА_3 слід визначити строк для примирення тривалістю в 1 місяць. Підстави для визначення відповідачу більш тривалого строку відсутні. Тому у задоволенні заяви в частині цієї вимоги належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про надання строку на примирення задовольнити частково.

Надати ОСОБА_5 строк тривалістю в 1 місяць на примирення з ОСОБА_2 .

У задоволенні заяви в частині вимоги про визначення відповідачу більш тривалого строку на примирення відмовити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку на примирення.

Ухвала суду в частині зупинення провадження у цивільній справі може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта