Київський районний суд м. Полтави
Провадження № 2/552/271/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

21.02.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 644/10446/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 09.11.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . В квартирі на реєстраційному обліку знаходиться відповідач ОСОБА_2 , але не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні майна не приймає участі, особистих речей в квартирі не має.

В поданій до суду позовній заяві позивач просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.05.2023 справу прийнято до провадження суду.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подавав.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав подану до суджу позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду шляхом, про причин и своєї неявки суд не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину від 29.4.2014 серія та номер 3-948 та серія та номер 3-946, свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1997 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними реєстру територіальної громади м. Харків та за даними Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрував своє постійне місце проживання в житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_1 , але не проживає.

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 підтверджено даними пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.7, 8), даними інформаційної довідки ДОП СП відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не користується жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає за вказаною адресою.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.

Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 21.02.2024.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко