н/п 2/490/1231/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл майна в натурі і припинення права спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з даним позовом до відповідача в якому просили: виділити в натурі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визнати за ними право приватної власності по 1/2 кожному на належні їм 13/50 частки домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідають їх ідеальній частині у праві власності відповідно до варіанту розробленої судової будівельно-технічної експертизи; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок (домоволодіння) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішити питання про призначення і проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою судді від 26.12.2023 року дану позовну заяву залишено без руху, надано позивачам строк на усунення недоліків, вказаних у ухвалі, а саме позивачам необхідно: надати докази неможливості проведення будівельно-технічної експертизи в порядку передбаченого ст.106 ЦПК України; надати звіт про ринкову вартість 13/50 частки будинку АДРЕСА_1 та сплатити судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

09.01.2024 року від представника позивачів - адвоката Гавловської Ю.В. на виконання вимог ухвали від 26.12.2023 року надано звіт про ринкову вартість 13/50 частки будинку АДРЕСА_1 та вважала, що судовий збір сплачено в повному обсязі.

Однак, позивачами не виконано в повному обсязі вимоги ухвали судді від 26.12.2023 року, а саме: не надано докази неможливості проведення будівельно-технічної експертизи в порядку передбаченого ст.106 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.3, ч.7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, до суду звернулися два позивача з двома вимогами. Однак, як вбачається з квитанції про сплату судового збору, позивачами сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., тобто за одну вимогу та за одного позивача.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не в повній мірі виконано вимог ухвали суду від 26.12.2023 року, а також не сплачено судовий збір у повному розмірі, який передбачено ЗУ «Про судовий збір», заява вважається неподаною та підлягає поверненню на підставі ч.5 ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл майна в натурі і припинення права спільної часткової власності - вважати неподаною та повернути позивачам.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений в АТ «Приватбанк» відповідно до квитанції №9327-3541-1710-9987 від 18.12.2023 року у сумі 1073,60 грн.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до безпосередньо Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня складення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова