Провадження № 2/638/2055/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши позовну заяву представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Пономарьової Наталії Володимирівни, до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» вартість спожитої теплової енергії в сумі 70001 (сімдесят тисяч одна) грн 77 коп. за період з 01 грудня 2021 року по 31 серпня 2023 року, абонплату в розмірі 349 (триста сорок дев`ять) грн 00 коп., плату за обслуговування внутрішньо будинкової системи в розмірі 1017 (одна тисяча сімнадцять) грн 04 коп. та судові витрати у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування поданого позову представник КП «ХТМ» зазначає, що відповідачу на праві власності, а саме свідоцтва про право власності від 18.10.2005 року належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 162-1-:-162-6 в літ. «А-6» загальною площею 88,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП «Харківські теплові мережі.

Підставами позову позивач визначив невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

У судове засідання представник позивача не прибула, через канцелярію суду 07 листопада 2023 року подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

09 листопада 2023 року відповідач через канцелярію суду подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилалась на наказ № 309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, відповідно до якого Харківська територіальна громада входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією.

25 січня 2024 року відповідач через канцелярію суду подала відповідну заяву, просила в задоволенні позову відмовити, справу розглянути без її участі за наявними матеріалами справи.

Технічна фіксація судового засідання не здійснювалась з підстав, передбачених статтею 247 ЦПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції сторін, дійшов наступних висновків.

.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 грудня 1998 року № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги.

31 жовтня 2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 договору даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua.

Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 Договору).

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 34 договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком.

Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 року, № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/808-2019-#Text (п. 30 договору).

Позивач зазначає, що на підставі актів підключення та відключення споживача від 06 жовтня 2021 року № 173/30751; від 07 жовтня 2022 року № 173/32121; від 06 квітня 2023 року № 173/34031 з 01.12.2021 року по 30.08.2023 року здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вбачає, що позивачем виставлені рахунки нарахувань за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2021 року по 30.08.2023 року, а також плату за внутрішньо будинкове обслуговування та абонентську плату.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на споживачів покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Відповідно до п. 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Матеріали справи не містять заяви-приєднання відповідача до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем.

Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року по справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 року по справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 року по справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 року по справі № 904/7377/17.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 344607320 від 30.08.2023 року підтверджується, що нежитлові приміщення 1-го поверху № 162-1-:-162-6 в літ. «А-6», загальною площею 88,8 кв.м., за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 18 жовтня 2005 року.

Власник в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна, в тому числі й щодо сплати послуг отриманих в нежитловому приміщенні.

Система опалення приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача.

У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Враховуючи те, що правові відносини між споживачем та виконавцем регулюються даному випадку Законом України «Про теплопостачання», відповідно до якого теплова енергія є товарною продукцією, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання, для опалення, підігріву питної води, інших господарських та побутових потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. За правилами користування тепловою енергією № 1198 від 03.10.2007 року споживачем теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Позивачем доведено виконання своїх зобов`язань та здійснення відпуску теплової енергії відповідачу з 01.12.2021 року по 30.08.2023 року, що підтверджується актами підключення споживача до джерела теплової енергії.

Суд не вбачає обґрунтованості в посиланнях відповідача на зазначений у відзиві статус внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки № 1633- від 29.03.2022 року, оскільки предметом судового розгляду є стягнення вартості спожитої теплової енергії до нежитлових приміщень.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 року № 163 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в умовах воєнного стану» передбачено припинення нарахування плати за період з 24.02.22 по 31.05.2022 тільки фізичним особам, які отримують житлово-комунальні послуги в житлових приміщеннях, тому позиція відповідача щодо не застосування вказаного рішення до нарахувань по його нежитловому приміщенню не знаходить свого обґрунтування.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 11 ЦК України.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Суд вбачає, що факт наявності заборгованості на суму 70001,77 грн. за період з 01 грудня 2021 року по серпень 2023 року підтверджується документально належними та допустимими доказами, наявними у справі.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати спожитої у спірний період теплової енергії згідно умов договору та не спростовано розрахунок нарахувань позивача належними та допустимими доказами.

Щодо нарахування абонентської плати, суд зазначає наступне.

Cтаттею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (далі індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до п.32 Договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 349 грн, суд визнає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

КП «Харківські теплові мережі» з 01.12.2021 року виконало нарахування плати за послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води. Вартість ремонту внутрішньо будинкових систем зазначена у Публічному договорі з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності , який розміщено на сайті www.hts.kharkov.ua. Відповідач не сплатив плату за обслуговування внутрішньо будинкових систем у розмірі 1017,04 грн.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд доходить висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» сума заборгованості за спожиту теплову енергію без укладання договору у розмірі 70001,77 грн. за період з 01.12.2021 року по 30.08.2023 року, вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з теплопостачання теплової енергії, абонентська плата в розмірі 349 грн та плата за обслуговування внутрішньо будинкових систем в розмірі 1017,04 грн.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633, ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 257, 322, 541, 543, 638 639, 642 ЦК України, керуючись ст. 16, 525, 526, 611 ЦК України, ст. 4, ст. 174-177 Цивільно-процесуального Кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Пономарьової Наталії Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце знаходження опалювального приміщення: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харкова, МФО: 351823, код ЄДРПОУ: 31557119) вартість спожитої теплової енергії в сумі 70001 (сімдесят тисяч одна) грн 77 коп. за період з 01 грудня 2021 року по 31 серпня 2023 року, абонплату в розмірі 349 (триста сорок дев`ять) грн 00 коп., плату за обслуговування внутрішньо будинкової системи в розмірі 1017 (одна тисяча сімнадцять) грн 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце знаходження опалювального приміщення: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харкова, МФО: 351823, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 січня 2024 року.

Головуючий