ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 707/3061/23
Провадження № 22-ц/821/140/24
категорія: 305000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретаря: Ярошенко Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Мошнівська сільська рада

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

До Черкаського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Мошнівської сільської ради, в якій просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 11.04.2023 року Мошнівська сільська рада, в особі старости та діловода Тубільцівського старостинського округу Мошнівської сільської ради Шафікової Н.А. та ОСОБА_2 , здійснили видачу довідки-характеристики №171 на гр. ОСОБА_1 для пред`явлення по місцю вимоги, в якій вказано, що ОСОБА_1 періодично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та є власником 1/2 частини домоволодіння за даною адресою, та згідно якої ОСОБА_1 характеризується негативно, зі слів сусідів має негативну поведінку по відношенню до свого батька ОСОБА_3 , на ОСОБА_1 від батька неодноразово надходили усні скарги.

Позивач зазначає, що вищевказана інформація не відповідає дійсності на підставі наступного. 28.09.2022 року Тубільцівським старостинським округом Мошнівської сільської ради підписами старости ОСОБА_4 та паспортиста ОСОБА_5 видано довідку про склад сім`ї №1242 на підставі витягу з Державного реєстру нерухомого майна від 22.09.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 є єдиним власником будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2 . 30.07.2020 року надана відповідь №427/02-17 щодо майнового стану ОСОБА_3 на вимогу Черкаського районного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) по факту притягнення останнього до адміністратвиної відповідальності щодо здійснення неправдивого виклику поліції 22.06.2020 року.

Згідно постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2020 року по справі №707/1396/20 та постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2020 року по справі №707/1678/20 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_3 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Дані постанови суду першої інстанції були скасовані згідно постанов Черкаського апеляційного суду від 11.12.2020 року, а провадження по справам закриті на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14.06.2023 року по справі №707/1449/23 зі ОСОБА_3 стягнуто моральну шкоду за неправдиві свідчення.

Вказана довідка-характеристика була надана ОСОБА_3 до правоохоронних органів, де позивач повинен був надавати свідчення, щоб спростувати інформацію, зазначену в довідці. Крім того, позивач вказує, що ОСОБА_3 намагається спаплюжити його репутацію як учасника бойових дій, колишнього правоохоронця та батька-одинака. Вказане призвело до погіршення стану здоров`я позивача та душевних страждань, а тому на підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь за спричинену йому моральну шкоду суму в розмірі 5000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Мошнінської сільської ради про стягнення моральної шкоди відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду 1 інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що внаслідок поведінки відповідача він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою та діями відповідача щодо нього, що згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України дає йому право на відшкодування моральної шкоди.

Стверджує, що внаслідок поведінки відповідача принижена його честь та гідність, що згідно п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України також дає йому право на відшкодування моральної шкоди. Тим більше, він був звільнений з лав поліції внаслідок отримання поранення при виконанні своїх службових обов`язків поліцейського, що йому подвійно неприємно відчувати про себе неправдиву інформацію перед односельчанами.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У грудні 2023 року Мошнінська сільська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що у діях Мошнінської сільської ради відсутні ознаки вини, яка є підставою для відшкодування моральної шкоди. Окрім цього, вважає, що позивачем належним чином не доведено дійсності факту настання для нього негативних наслідків.

Стверджує, що видана відповідачем довідка дійсно містить технічну помилку, про що зазначено у поясненнях діловода ОСОБА_2 та старости ОСОБА_4 , а саме вказано, що позивач є власником частини домоволодіння. Разом із тим, вказані вище особи не мали наміру введення правоохоронних органів в оману. Вказана помилка пов`язана з тим, що на момент звернення позивача документи в господарському обліку Тубільцівського старостинського округу про розподіл будинку були відсутні. Окрім цього, Мошнінській сільській раді нічого не відомо про конфлікти сина та батька, а частина довідки щодо негативної характеристики позивача відповідає дійсності, адже його негативно характеризують як сусіди так і батько. Щодо наклепу на позивача батьком останнього відповідачеві нічого не відомо.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

23 листопада 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради про стягнення моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що 11.04.2023 року Мошнівською сільською радою в особі старости та діловода Тубільцівського старостинського округу Мошнівської сільської ради Шафікової Н.А. та ОСОБА_2 видано довідку-характеристику №171 на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для пред`явлення по місцю вимоги. У вказаній довідці-характеристиці вказано, що ОСОБА_1 періодично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та є власником 1/2 частини домоволодіння за даною адресою; ОСОБА_1 характеризується негативно, зі слів сусідів має негативну поведінку по відношенню до свого батька ОСОБА_3 , на ОСОБА_1 від батька неодноразово надходили усні скарги.

Згідно довідки про склад сім`ї №1242, виданої Виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради в особі паспортиста ОСОБА_5 та старости ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2022 року, ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповіддю Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в особі сільського голови Шафікової Н.А. від 30.07.2020 року №427/02-17 повідомлено, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_3 зареєстровані житловий будинок та присадибна ділянка загальною площею 0,3625 га за вищевказаною адресою.

Постановами Черкаського апеляційного суду від 11.12.2020 року було скасовано постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2020 року по справах №707/1396/20 та №707/1678/20, якими ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження по справам закриті на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14.06.2023 року по справі №707/1449/23 зі ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за неправдиві свідчення.

Відповіддю Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 22.08.2023 року №1192/02-09 про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо підроблення службових документів старостою Тубільцівського старостинського округу Шафіковою Н.А. і діловодом ОСОБА_2 повідомлено, що документи в погосподарському обліку Тубільцівського старостинського округу по розподілу будинку за адресою АДРЕСА_2 , були відсутні.

Судом встановлено, що відповідач видав характеристику на позивача, вказавши, що він характеризується негативно, зі слів сусідів має незадовільну поведінку по відношенню до свого батька ОСОБА_3 . При цьому, позивач стверджує, що вказана інформація не відповідає дійсності, а також внаслідок такої поведінки відповідача він зазнав душевні страждання, принижена його честь та гідність.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що 11.04.2023 року Мошнівською сільською радою в особі старости та діловода Тубільцівського старостинського округу Мошнівської сільської ради Шафікової Н.А. та ОСОБА_2 видано довідку-характеристику №171 на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для пред`явлення по місцю вимоги. У вказаній довідці-характеристиці вказано, що ОСОБА_1 періодично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та є власником 1/2 частини домоволодіння за даною адресою; ОСОБА_1 характеризується негативно, зі слів сусідів має негативну поведінку по відношенню до свого батька ОСОБА_3 , на ОСОБА_1 від батька неодноразово надходили усні скарги.

Згідно довідки про склад сім`ї №1242, виданої Виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради в особі паспортиста ОСОБА_5 та старости ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2022 року, ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповіддю Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в особі сільського голови Шафікової Н.А. від 30.07.2020 року №427/02-17 повідомлено, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_3 зареєстровані житловий будинок та присадибна ділянка загальною площею 0,3625 га за вищевказаною адресою.

Постановами Черкаського апеляційного суду від 11.12.2020 року було скасовано постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2020 року по справах №707/1396/20 та №707/1678/20, якими ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження по справам закриті на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14.06.2023 року по справі №707/1449/23 зі ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за неправдиві свідчення.

Відповіддю Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 22.08.2023 року №1192/02-09 про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо підроблення службових документів старостою Тубільцівського старостинського округу Шафіковою Н.А. і діловодом ОСОБА_2 повідомлено, що документи в погосподарському обліку Тубільцівського старостинського округу по розподілу будинку за адресою АДРЕСА_2 , були відсутні.

Судом встановлено, що відповідач видав характеристику на позивача, вказавши, що він характеризується негативно, зі слів сусідів має незадовільну поведінку по відношенню до свого батька ОСОБА_3 . При цьому, позивач стверджує, що вказана інформація не відповідає дійсності, а також внаслідок такої поведінки відповідача він зазнав душевні страждання, принижена його честь та гідність.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що відповідачем не було допущено дій, які б принижували честь та гідність позивача або заподіювали позивачу душевних страждань, а тому відсутні підстави для відшкодування Мошнівською сільською радою моральної шкоди ОСОБА_1 , оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідача було завдано позивачу моральних страждань, суду надано не було, позивачем не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, наявність вини заподіювача.

Також, суд 1 інстанції вірно вказав, що складання довідки-характеристики відбувається шляхом збору органом місцевого самоврядування інформації серед мешканців населеного пункту, в якому постійно мешкає чи зареєстрована особа, а також на підставі відомих йому фактів. Тобто, Мошнівська сільська рада при складанні довідки-характеристики на ОСОБА_1 керувалася виключно інформацією, отриманою від односельчан ОСОБА_1 , та внутрішньою інформацією, яка їй доступна. Весь обсяг зібраної інформації, її впорядкування та систематизація вкладається у той обсяг даних, який згодом трансформується у довідці-характеристиці. Наявна помилка в довідці-характеристиці відносно права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_1 є єдиним власником вказаного домоволодіння, розцінюється як технічна описка, яка не впливає на зміст інформації.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд 1 інстанції надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради про стягнення моральної шкоди, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2024 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : О.В. Карпенко

Л.І. Василенко