Справа № 302/2070/23
Провадження №2/302/64/24
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.02.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 15.03.2013 виконкомом Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №03.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 вказує, що 15.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя у них народилося двоє доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що сімейне життя між сторонами погіршилося, між ними почали виникати непорозуміння у зв`язку з різними поглядами на життя, що призвело до того, що вони втратили один до одного взаємні почуття. Вказує, що у березні 2022 року вона з дітьми виїхала за кордон на заробітки до Чеської Республіки, де перебуває на теперішній час та наміру повертатися в Україну вона немає. Відповідач залишився проживати у будинку своєї матері в с.Дмитрашківка. Шлюбні відносини між ними припинилися майже рік тому, вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер, їх сім`я розпалася остаточно та її збереження вважає недоцільним, а примирення з відповідачем неможливим, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.12.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін по справі.

10.01.2024 року на адресу суду повернувся поштовий конверт із судовими документами, направлений на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, який повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін на судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін по справі.

В судове засідання позивачка та її представник адвокат Кривка П.П. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомленої судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду позивачкою ОСОБА_5 подана заява, в якій вона просить проводити судовий розгляд за її відсутністю у зв`язку з виїздом на роботу за межі України, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також до суду подана письмова заява представника позивача адвоката Кривка П.П. від 19.02.2024 року, в якій він висловив прохання провести розгляд справи без його участі, на заявлених ОСОБА_1 позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.35).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується сповіщенням відповідача судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.34), а також довідками про доставку SMS-повідомлень 19.01.2024 року, 15.02.2024 року за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , які є в матеріалах справи (а.с.30,32). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив проти позову на адресу суду відповідачем не подано, жодних заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 суду не представлено.

Тому, відповідно до положень ст.281, ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи 302/2070/23, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_6 і ОСОБА_2 уклали шлюб, який 15 березня 2013 року зареєстрований виконавчим комітетом Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області та у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 03 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.11.2023 року (повторно), копія якого є в матеріалах даної справи (а.с.10). Та з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружини « ОСОБА_7 » змінено на прізвище « ОСОБА_8 ».

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких є в матеріалах справи (а.с.8,13).

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в суді не доведено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, відсутність відзиву (заперечень проти позову) відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, мешкають окремо один від одного, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх малолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 858,88 грн., які понесені позивачкою при пред`явленні позову до суду, згідно квитанції № 8194-0008-7785-5848 від 04.12.2023 року, копія якої є в матеріалах справи (а.с.1), позивачка у позові просить покласти на неї, тому вказане питання щодо розподілу судових витрат, судом не вирішується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований 15 березня 2013 року виконавчим комітетом Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис № 03.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін « ОСОБА_8 ».

Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО