П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Київ

Справа №369/8851/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/3440/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Бевзи А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Дубас Т.В. 07 грудня 2023 року у м. Києві, за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи Акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків, заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, джерелом підвищеної небезпеки Оператора газорозподільної системи Акціонерного товариства «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки Оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків.

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали заяву про забезпечення позову, в якій просили суд зобов`язати відповідача Оператора ГРМ AT «Київоблгаз» на підставі пункту 8.4 розділу VIII Договору, ст.ст. 11, 22, 509, 1166, 1187 ЦК України протягом 10 календарних днів відшкодувати майнову шкоду (реальні збитки) на рахунок позивача НОМЕР_1 для лікування третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: дружини ОСОБА_3 від заподіяної шкоди життю та здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки відповідача які, у тому числі, складаються з витрат на лікування підтверджених на підставі сплачених рахунків медичного закладу у розмірі 93693,00 грн та визнати у судовому порядку і закріпити рішенням суду право постраждалої особи інваліда II групи ОСОБА_3 на лікування небезпечної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я за кордоном в будь-який час у супроводі її чоловіка ОСОБА_1 , відповідаючим законодавству України.

Заява мотивована тим, що припинення газопостачання об`єкту споживача ОСОБА_1 було здійснено всупереч законодавству у сфері газопостачання та діючому типовому договору розподілу природного газу незаконно і протиправно шляхом зняття лічильника газу та штучного створення джерела підвищеної небезпеки, внаслідок існування якого виникли постійне хвилювання, тривожність, стрес та зниження захисного імунітету у дружини позивача, внаслідок чого вона захворіла на дуже небезпечну хворобу, втратила здоров`я, всі наявні та запозичені кошти на лікування та стала інвалідом II групи. Припинення газопостачання відбулося до повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, тобто до початку війни. На той час були доступні умови для опалювання житлового будинку твердопаливним котлом і дружина позивача ще не була інвалідом II групи, якому необхідні спеціальні санітарні умови стосовно температури повітря у будинку у опалювальному періоді часу для підтримки її життєдіяльності. Заявники вважають, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання відповідачем рішення суду і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо необхідності забезпечення позову стосовно супроводу інваліда для лікування та реабілітації за кордоном, вказують на те, що у зв`язку з правовою невизначеністю під час воєнного стану внаслідок анонсованих у засобах масової інформації народними депутатами Верховної Ради України змін законодавчих норм запланованих на грудень 2023 року, щодо принципів мобілізації в Україні, а також законодавчої зміни поняття «інвалід» на поняття «особа з втратою % працездатності», що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стосовно необхідності лікування та реабілітації за кордоном тяжко хворої особи з супроводом її своїм чоловіком.

Просили суд звернути увагу і врахувати обставину існуючої загрози зміни матеріально-правового регулювання спірних правовідносин під час дії воєнного стану, яким буде погіршене становище і право на ефективне лікування та реабілітацію у супроводі чоловіка за кордоном, пов`язаного з недостатністю коштів у позивача. Позивачем були витрачені всі кошти на попереднє лікування найнебезпечнішої хвороби своєї дружини, яка виникла внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки створеної відповідачем шляхом порушення правил безпеки систем газопостачання. А тому існує реальна додаткова загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду через реорганізацію відповідача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що з заяви про забезпечення позову вбачається, що заявниками ставляться фактично вимоги про збільшення розміру позовних вимог, що не може бути предметом розгляду заяви про забезпечення позову, та ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Не погодився із вказаним судовим рішенням позивач ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, в якій він вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вказує на порушення порядку автоматизованого розподілу справи та просить встановити цю обставину апеляційним судом. Також апеляційній скарзі наголошується на тому, що судом першої інстанції було спотворено тлумачення процесуального закону і матеріалів справи в оскаржуваній ухвалі, що є найгрубішою помилкою, судом безпідставно вказано на те, що фактично була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, хоча ними була подана саме заява про забезпечення позову.

За таких обставин, просить задовольнити апеляційну скаргу та ухвалити рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній просив про задоволення заявлених ними вимог.

Представник відповідача - Малімон А.Ю. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в заяві доданій до апеляційної скарги просив розглядати справу за його відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що в червні 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Оператора газорозподільної системи Акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків, заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, джерелом підвищеної небезпеки Оператора газорозподільної системи Акціонерного товариства «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків.

У позовних вимогах позивач просить:

§ визнати протиправними дії відповідача по грабунку з ВОГ позивача лічильника природнього газу та зобов`язати відповідача усунути створену ним істотну небезпеку, яка з 09 жовтня 2020 року, будучи джерелом підвищеної небезпеки, цілодобово загрожує життю та здоров`ю мешканцям житлового будинку та протягом 10 календарних днів забрати зі свого «складу» і встановити у ОГ пограбований лічильник газу марки Самгаз G-2,5, заводський номер 3705188 зі складанням відповідного двостороннього акту;

§ визнати незаконними дії відповідача з безпідставного нарахування плати за фактично не надані (фіктивні, не спожиті) послуги з розподілу та доставки природнього газу по рахунку № НОМЕР_2 від 08 травня 023 року на суму 1419,04 грн та зобов`язати відповідача протягом 5 днів списати всі незаконно нараховані кошти і закрити особовий рахунок;

§ визнати протиправними дії відповідача з незаконного припинення послуги з цілодобового розподілу і доставки природнього газу до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача шляхом демонтажу лічильника газу з ВОГ та зобов`язати відповідача за протиправне порушення прав споживача та зловмисне порушення правил безпеки, що спричинило істотну шкоду, протягом 30 календарних днів відшкодувати коштами збитки на рахунок позивача у розмірі вартості недовідпущеного газу відповідно до наданого розрахунку за весь період не надання послуг у сумі 7931 грн;

§ зобов`язати відповідача протягом 30 календарних днів відшкодувати коштами на рахунок позивача спричинену майнову шкоду (реальні збитки) заподіяну життю та здоров`ю дружини споживача ОСОБА_3 джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи, що збитки складаються з витрат на лікування потерпілої особи на підставі сплачених рахунків медичного закладу у розмірі 93693 грн;

§ зобов`язати відповідача одноразово протягом 30 календарних днів відшкодувати збитки завдані джерелом підвищеної небезпеки коштами на рахунок позивача за неотриманий заробіток (дохід) потерпілою особою ОСОБА_3 в сумі нарахованої відповідно до закону за три роки наперед, з розрахунку: мінімальна заробітна плата 6700х36=241200 грн;

§ зобов`язати відповідача відшкодувати одноразово моральну шкоду, яку завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи джерелом підвищеної небезпеки та перерахувати протягом 30 календарних днів кошти на рахунок позивача для подальшого лікування за кордоном та ефективної реабілітації втраченого здоров`я потерпілої дружини споживача послуг ОСОБА_3 , яка перенесла неймовірні страждання з оперативного втручання, 4 курсів хіміотерапії та курсів радіоактивного опромінювання з вираженою втратою здоров`я та працездатності, у мінімально очікуваному розмірі 2800000 грн;

§ визнати право позивача ОСОБА_1 на негайну потребу у ефективному лікуванні хвороби та повної реабілітації стану здоров`я дружини ОСОБА_3 за кордоном - законним;

§ вирішити питання судових витрат з відповідача /т.1 а.с.1-13/.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи Акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків, заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, джерелом підвищеної небезпеки Оператора газорозподільної системи Акціонерного товариства «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження /т.2 а.с.19-21/.

22 листопада 2023 року позивачем подана «Заява-клопотання про уточнення позовних вимог», в якій позивач виклав позовні вимоги наступним чином:

§ визнати протиправними дії відповідача з припинення розподілу природного газу до будинку позивача у невстановлений законодавством спосіб шляхом зняття лічильника газу № 3705188набезпідставну повірку, чим було створено механічний розрив між об`єктом споживача і системою газопостачання, що є порушення правил безпеки ПБСГ та зобов`язати відповідача усунути створену ним істотну загрозу, яка є джерелом підвищеної небезпеки та цілодобово загрожує життю та здоров`ю мешканцям житлового будинку та протягом 10 календарних днів відновити становище, яке існувало до порушення прав споживача;

§ визнати незаконними дії відповідача з безпідставного нарахування плати за фактично не надані послуги з розподілу та доставки природнього газу на механічно від`єднаний у незаконний спосіб від газопостачання об`єкт споживача, відповідно до остаточного рахунку станом на 01 жовтня 2023 року у сумі 1559,40 грн та зобов`язати відповідача протягом 5 днів списати всі незаконно нараховані кошти з особового рахунку;

§ визнати протиправними дії відповідача з незаконного припинення послуги з цілодобового розподілу і доставки природнього газу до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача шляхом вилучення лічильника газу з ВОГ та зобов`язати відповідача за протиправне порушення прав споживача істотним порушенням правил безпеки систем газопостачання (ПБСГ) шляхом розгерметизації газової системи у ВОГ , що спричинило істотну шкоду, та протягом 30 календарних днів відшкодувати збитки на рахунок позивача у розмірі вартості недовідпущеного газу відповідно до наданого розрахунку за весь період не надання послуг у сумі 7931 грн;

§ зобов`язати відповідача протягом 30 календарних днів відшкодувати на рахунок позивача спричинену майнову шкоду (реальні збитки) заподіяну життю та здоров`ю дружини споживача ОСОБА_3 джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи, що збитки складаються з витрат на лікування потерпілої особи на підставі сплачених рахунків медичного закладу у розмірі 93693 грн;

§ зобов`язати відповідача одноразово на протязі 30 календарних днів відшкодувати збитки завдані джерелом підвищеної небезпеки коштами на рахунок позивача за неотриманий заробіток (дохід) потерпілою особою ОСОБА_3 в сумі нарахованої відповідно до закону за три роки наперед, з розрахунку: мінімальна заробітна плата 6700х36=241200 грн;

§ зобов`язати відповідача відшкодувати одноразово моральну шкоду, яку заподіяну каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи джерелом підвищеної небезпеки відповідача та протягом 30 календарних днів перерахувати кошти на наданий позивачем рахунок для подальшого лікування та ефективної реабілітації втраченого здоров`я потерпілої дружини споживача послуг ОСОБА_3 за кордоном, враховуючи що вона перенесла неймовірні страждання з оперативного втручання, 4 курсів хіміотерапії та кількох курсів радіоактивного опромінювання з явно вираженою втратою здоров`я та працездатності, у мінімально очікуваному розмірі 2800000 грн;

§ визнати право позивача ОСОБА_1 на негайну потребу у лікуванні онкологічної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я інваліда ІІ групи дружини ОСОБА_3 та її супровід за кордоном, що відповідає нормам Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». /т.2 а.с.114-115/.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області занесеною до протоколу судового засідання від 22 листопада 2023 року заяву про уточнення позовних вимог приєднано до матеріалів справи /т.2 а.с.117-118/.

У листопаді 2023 року позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову, в якій вони посилаючись на погіршення стану здоров`я ОСОБА_3 , а також на діючий в Україні воєнний стан, існування неминучої загрози матеріально-правового регулювання спірних правовідносин просили:

§ зобов`язати відповідача на підставі пункту 8.4 розділу VIII Договору, ст. 11, ст. 22, ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 1166, ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України протягом 10 календарних днів відшкодувати майнову шкоду (реальні збитки) на рахунок позивача для лікування третьої особи ОСОБА_3 від заподіяної шкоди життю та здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки відповідача які, у тому числі, складаються з витрат на лікування підтверджених на підставі сплачених рахунків медичного закладу у розмірі 93693,00 грн;

§ визнати у судовому порядку і закріпити рішенням суду право постраждалої особи інваліда II групи ОСОБА_3 на лікування небезпечної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я за кордоном в будь-який час у супроводі її чоловіка ОСОБА_1 , що відповідає законодавству України.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову також вказується на співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки предметом позову є відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки і ціна позову становить 3142824 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги, які були викладені в заяві про забезпечення позову, фактично є вимогами про збільшення розміру позовних вимог, що не може бути предметом розгляду заяви про забезпечення позову, також судом вказано на те, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Першим доводом апеляційної скарги позивачем вказується на порушення порядку автоматизованого розподілу справи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

В порядку ч. 11 цієї статті справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що предметом розгляду апеляційного суду є ухвала суду першої інстанції щодо застосування заходів забезпечення позову, апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку обставинам здійснення розподілу справи в цілому.

Питання застосування заходів забезпечення позову є одним із процесуальних питань, яке вирішується судом на стадії розгляду справи, якщо заява про застосування заходів забезпечення позову подана після подачі позову, а отже вказана заява підлягає розгляду судом, який визначений для розгляду справи. Таким чином, при вирішенні заяви про застосування заходів забезпечення позову, порушення порядку розподілу справи не вбачається.

Здійснюючи перегляд судового рішення щодо застосування заходів забезпечення позову колегія суддів виходить з наступних норм процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року (справа № 753/22860/17). Крім цього Велика Палата Верховного Суду вказала на наступне.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимогі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору у даній справі є, зокрема, відшкодування майнової шкоди для лікування дружини позивача ОСОБА_3 у розмірі 93693,00 та визнання права позивача на негайну потребу у лікуванні онкологічної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я інваліда ІІ група дружини ОСОБА_3 та її супровід за кордон, що відповідає нормам Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 , звертаючись із заявою про забезпечення позову, просять про відшкодування майнової шкоди для лікування дружини позивача ОСОБА_3 на суму 93693,00 грн та визнання в судовому порядку і закріплення рішенням суду право ОСОБА_3 на лікування за кордоном у супроводі чоловіка - ОСОБА_1 .

Перш за все слід звернуту увагу на те, що запропоновані заявниками заходи забезпечення позову не відповідають заходам, якими забезпечується позов визначеними положеннями ч.1 ст. 150 ЦПК України. Такий захід забезпечення позову, як встановлення обов`язку вчинити певні дії, передбачений лише у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. А визначені у п. 10 ч. 1 цієї статті інші заходи можуть застосовуватись лише у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Але такі заходи, як вказують заявники, не передбачені ні іншими законами, ні міжнародними договорами.

Оцінюючи наведені вище обставини, слід заначити, що вимоги, які були наведені в заяві про забезпечення позову є ідентичними з частиною позовних вимог.

Визначена процесуальним законом співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову але не був ідентичним з ним. Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він уживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист якого просить заявник і наслідків для відповідача.

Заходи забезпечення позову направлені мають забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову в майбутньому. Однак заходи забезпечення позову не можуть вирішувати заявлені позовні вимоги, оскільки таким чином буде вирішено спір без здійснення повного і всебічного розгляду справи в порядку визначеному процесуальним законом. Вимоги заяви про забезпечення позову про здійснення переказу суми коштів заявленої матеріальної шкоди на рахунок позивача та забезпечення права на позивача на виїзд за кордон не є забезпеченням виконання рішення на майбутнє, а є фактичним вирішенням таких самих позовних вимог. А тому слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

В доводах апеляційної скарги позивач вказує на те, що ними була подана саме заява про забезпечення позову, а не заява про збільшення розміру позовних вимог, як на тому вказав суд першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав на те, що заявниками ставляться фактично вимоги про збільшення розміру позовних вимог.

В дійсності позивачами в якості забезпечення позову ставиться одна з вимог про відшкодування майнової шкоди в розмірі 93693,00 грн, що є ідентичними. Але інша вимога у позові сформульована як: «визнати право позивача ОСОБА_1 на негайну потребу у лікуванні онкологічної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я інваліда ІІ група дружини ОСОБА_3 та її супровід за кордоном, що відповідає нормам Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а в заяві про забезпечення позову: «визнати у судовому порядку і закріпити рішенням суду право постраждалої особи інваліда II групи ОСОБА_3 на лікування небезпечної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я за кордоном в будь-який час у супроводі її чоловіка ОСОБА_1 , відповідаючим законодавству України». Тобто зміна формулювання цієї вимоги щодо визначення права позивача на виїзд за кордон для супроводу дружини у будь-який час не є заходом забезпечення позову. А тому цей довід апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовує. Так як зміст запропонованих заходів забезпечення позову є ідентичним заявленим позовним вимогам щодо відшкодування матеріальної шкоди та щодо визнання права позивача на виїзд за кордон.

Крім того, за змістом ст. 149 ЦПК України вжиття заходів забезпечення позову покликане забезпечити ефективний захист прав саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому вжиття таких заходів не може бути обґрунтовано необхідністю захисту прав інших осіб, які до суду не звертались і вимоги щодо протиправності дій відповідача не заявляли. У протилежному випадку забезпечення позову в інтересах осіб, які не беруть участі в справі, суперечитиме природі заходів забезпечення саме того позову, який подано до суду.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом та із заявою про зміну позовних вимог позивачем його дружина ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі в якості третьої особи і питання про залучення ОСОБА_3 в якості третьої особи не вирішувалось судом першої інстанції до вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову. А отже застосування заходів забезпечення позову в її інтересах, як на тому наголошує позивач, не відповідає вимогам процесуального закону.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши зміст заявлених позовних вимог і вимог заяви про забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови виготовлений 20 лютого 2024 року