справа № 462/322/24
УХВАЛА

21 лютого 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до ст. 4, 10, 19, 160-164 ЦПК України,

встановив:

заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь 11 047,37 грн. заборгованості за комунальні послуги, яка виникла за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 351439958 від 23.10.2023 року власником квартири є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Однак ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернувся про стягнення боргу не лише з ОСОБА_1 , а й з ОСОБА_2 .

Згідно довідки із відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС у Львівській області від 20.02.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, відсутні документи, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_2 є власником або користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу, за який стягувач просить стягнути з неї заборгованість, тобто є боржником за заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявлені ЛКП «Залізничнетеплоенерго» між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Як вбачається із положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та ст. 164, 165 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал ухвали.