Провадження №: 2/336/146/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Молоткова Вікторія Василівна) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (треті особи Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Оріхівська державна нотаріальна контора) про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 30.06.2020 р. до суду з позовом про встановлення факту батьківства.

В позовній заяві зазначив, що з 1979 р. по 2003 р. його мати ОСОБА_5 зустрічалась з ОСОБА_6 і в результаті цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 народився позивач.

У зв`язку з тим, що на час його народження шлюб між батьками не було зареєстровано, то при реєстрації народження дитини, мати дала йому своє прізвище, а по батькові вказала відповідно до імені його батька ОСОБА_7 . Відомості про батька були внесені до актового запису відповідно до частини 1 ст.135 СК України.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька відкрилась спадщина та позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлого ОСОБА_6 . Для прийняття спадщини йому необхідно підтвердити родинний зв`язок з останнім, оскільки померлий не був записаний батьком в актовому записі про народження.

За життя ОСОБА_6 визнавав себе батьком позивача, дбав про нього, матеріально допомогав та приймав участь у його вихованні. Батьки так і не одружились, оскільки бабуся ОСОБА_8 до самої смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була проти їх шлюбу, але його, як онука, завжди визнавала.

Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 немає.

Спадкоємцями другої черги за законом після смерті батька є його рідний брат ОСОБА_4 , який на спадкове майно не претендує. Також спадкоємцями п`ятої черги після смерті ОСОБА_6 , які претендують на спадкове майно, та звернулись із заявами до Оріхівської державної нотаріальної контори, є двоюрідні брат та сестра ОСОБА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Посилаючись на ст.ст.126, 128, 130, 134, 135 СК України, позивач просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 264, відносно нього та зобов`язати Оріхівський відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису № 185 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 26.07.1980 року, вказавши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 264.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 10.07.2020 р. у справі відкрито провадження, призначено її розгляд за правилами загального позовного проваженння.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 р. № 29/0/9-22 справа передана 17.03.2023 р. на розгляд до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою від 20.03.2023 р. справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.05.2023 р.

05.05.2023 р. підготовче судове засідання відкладено 25.05.2023 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

25.05.2023 р. зупинено провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України.

11.09.2023 р. відновлено провадження, підготовче про судове засідання призначено на 09.10.2023 р.

09.10.2023 р. підготовче судове засідання відкладено на 01.11.2023 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті.

01.11.2023 р. підготовче судове засідання відкладено на 22.11.2023 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

22.11.2023 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 16.01.2024 р.

16.01.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 01.02.2024 р. на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав, що в ньому викладені.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. В процесі судового розгляду подавали відзив на позов (т.1 а.с.49-51).

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, під час підготовчого провадження зазначив, що визнає позов, про що подавав заяву до суду (т.1 а.с.84).

Представник третьої особи - Оріхівської державної нотаріальної контори до суду не з`явився, в процесі розгляду справи було подано заяву про розгляд справи без його участі (т.1 а.с.47).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджуються з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Представник третьої особи - Оріхівського відділу ДРАЦС в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті спору не подавав.

Суд розглянув справу без участі представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, приймаючи до уваги позицію відповідачів та представника третьої особи, допитавши свідка, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_9 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_8 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи те, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_9 суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ч. 2 ст. 53 КпШС України.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків, так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 КпШС, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

З письмових доказів судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 народився позивач ОСОБА_1 , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (т.1 а.с.9), відомості про батька записані за вказівкою матері (т.1 а.с.10).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.11).

Згідно висновку експертного дослідження № 8-5/2020 від 16.06.2020 р. (т.1 а.с.17-22), складеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, генетичні ознаки Y-хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_1 збігаються з генетичними ознаками Y-хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_4 з розбіжністю в один локус.

З висновку експерта № 1193-МГ, складеного КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» 21.08.2023 р., (т.2 а.с.119-122) судом встановлено, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , народженого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Вірогідність того, що померлий ОСОБА_6 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999999%.

Батьківство ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 підтверджується показами в суді матері позивача - ОСОБА_11 та визнанням позову рідного брата ОСОБА_6 ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_6 є його батьком, а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження його від померлого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства ОСОБА_6 по відношенню до позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги про встановлення факту батьківства підлягають задоволенню.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У відповідності до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

При таких обставинах, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) (треті особи Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Оріхівська державна нотаріальна контора) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 264, відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, громадянина України.

Зобов`язати Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 185 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 26.07.1980 року, вказавши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 264.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06 лютого 2024 року.

Суддя О.В.Дмитрюк