Провадження № 2/537/118/2024
Справа № 537/3888/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Должаніци В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

у с т а н о в и в:

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірваний 08 листопада 2010 року. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої з відповідача рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2011 року стягуються аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу, від перебування з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14 грудня 2023 року представник відповідача адвокат Басай М.М. надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову. В обгрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2010 році рішенням суду. Після розірвання шлюбу у позивача народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державна реєстрація народження дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері. Враховуючи, що прізвище дітей визначено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дітей вказані за вказівкою матері, тобто позивачем по справі, та відсутні будь-які документи, що підтверджують батьківство відповідача, то відсутні і підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дітей позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Басай М.М. в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. У задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що заява про розподіл судових витрат буде подана до суду у відповідності до п.8 ст.141 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що 08 листопада 2010 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис №243 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане повторно 07 березня 2023 року Відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 16 червня 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №152.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.09.2011 року задоволено позов ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16 червня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання матері дитини ОСОБА_1 в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16 червня 2011 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що після розірвання шлюбу, від спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2 , мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 16 червня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , про що 15 липня 2014 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис № 495.

Також, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 16 червня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , про що 06 квітня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис № 565.

Однак за повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.12.2023 року №1027/20.13-027, наданим представнику відповідача адвокату Басаю М.М., в архіві відділу знаходяться актові записи: №495 від 15.07.2014 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області та № 565 від 06.04.2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Державна реєстрація народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Позивач не подала суду в обґрунтування позовних вимог належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження визнання саме відповідача біологічним батьком її дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.124 Конституції, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

Частиною 1 ст.126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За змістом ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не подала суду докази, що відповідач ОСОБА_2 є батьком її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки на момент їх народження відповідач не перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем, а державна реєстрація народження дітей проведена у відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, в той час як ОСОБА_2 не подавав до органів державної реєстрації актів цивільного стану заяви про походження цих дітей від нього, матеріали справи не містять рішення суду про визнання відповідача батьком цих дітей.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 263-265,280,430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 13.11.2018 року органом 5317, РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 30.05.2000 року Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складений 05.02.2024 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.