Справа № 953/4201/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Демченко С.В.,

за участю:

представника позивача адвоката Чорноткач Н. З.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Кузнецової А. А.,

секретар судового засідання Кошова О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

19 вересня 2023 року рішенням Київського районного суду м. Харкова задоволено частково позов ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» та зобов`язано Гаражно-будівельний кооператив «Вега» розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину - ОСОБА_1 та видачі на ім`я ОСОБА_1 перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега». Стягнуто з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн та судовий збір у розмірі 1180 грн 96 коп. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

19 жовтня 2023 року додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, та стягнуто із Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року задоволено заяву представника відповідача про перегляд рішення суду та скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2023 року по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

27 грудня 2023 року від адвоката Кузнецової А. А., яка діє в інтересах Гаражно-будівельного кооперативу «Вега», на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в діях відповідача жодної бездіяльності не вбачається, оскільки 06 лютого 2021 року в.о. голови правління ГБК «Вега» на адресу позивача направив повідомлення № 1 про сплату щорічних внесків, яке було отримане позивачем. Крім того, 24 лютого 2021 року на адресу позивача направлено повідомлення № 2 про надання перепустки та посвідчення ОСОБА_2 , яке також було отримано позивачем. 02 квітня 2021 року в.о. голови правління ГБК «Вега» на адресу позивача направив повідомлення № 3 про відсутність в довіреності права на користування гаражним боксом. Отже, відповідач розглянув питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега», що свідчить про безпідставність вимог позивача. Акцентувала увагу на тому, що позивач систематично порушує вимоги, передбачені нормами Статуту щодо сплати внесків, що підтверджується відомостями, зазначеними у позовній заяві. Також у своєму відзиві сторона відповідача посилається на те, що позивач використовує свій гаражний бокс не за цільовим призначенням. З огляду на те, що позивач не дотримується обов`язків члена кооперативу щодо користування гаражним боксом, зокрема щодо його цільового використання, оскільки зберігає там консервацію, речі та продукти харчування, а не транспортний засіб, а також не сплачує внески, тим самим завдає шкоди іншим членам кооперативу. Окрім того, позивач не повідомив свій номер телефону, що також входить до обов`язків члена кооперативу, що свідчить про порушення позивачем п. 8.1 Статуту ГБК «Вега». Зауважила на тому, що ОСОБА_2 є неналежним позивачем у даній справі, оскільки його права щодо користування гаражним боксом не порушуються, а тому відсутнє захищуване суб`єктивне право позивача, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

27 грудня 2023 року на адресу суду від адвоката Кузнецової А. А., яка діє в інтересах Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

08 січня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Чорноткач Н. З. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що викладені стороною відповідача у відзиві на позовну заяву доводи є безпідставними та необґрунтованими, у тому числі в частині відсутності бездіяльності в діях відповідача, оскільки, як зазначає сторона відповідача, ГБК «Вега» надав відповідь на всі заяви позивача, при цьому відповідач посилається на відповіді, надані за період часу з 06 лютого 2021 року по 02 квітня 2021 року, тоді як у позовній заяві викладені факти ігнорування відповідачем отримання поштової кореспонденції та надання позивачу відповідей на заяви, які були направлені на адресу відповідача у період часу з жовтня 2021 року по теперішній час. Зауважила на тому, що з наданих стороною відповідача повідомлень, які були направлені позивачу за результатами розгляду його заяв слідує, що відповідач не розглянув питання щодо надання письмового дозволу про передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 . Вказала, що твердження відповідача про систематичне порушення позивачем своїх обов`язків щодо сплати цільових внесків є безпідставними, оскільки позивач добросовісно виконує всі свої обов`язки як член кооперативу, включаючи сплату цільових внесків. Акцентувала увагу на тому, що предметом цього спору є не надання права користування гаражним боксом сину позивачу, а зобов`язання відповідача розглянути питання щодо надання йому відповідного дозволу з наданням письмової відповіді, як то передбачено нормами чинного законодавства.

16 січня 2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат за надання правничої допомоги, в якій зазначалося, що згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

08 лютого 2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач на підставі ч. 3 ст. 49 ЦПК України виключив зі своїх позовних вимог вимогу про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоду у розмірі 1000 грн. Підставою для зміни предмета позову стало те, що на адресу позивача надійшов лист від відповідача, зі змісту якого слідує, що позивач запрошений на загальні збори кооперативу, які відбудуться 09 лютого 2024 року. З урахуванням змінених позовних вимог позивач просив суд зобов`язати відповідача розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега», а також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

08 та 12 лютого 2024 року на адресу суду від адвоката Кузнецової А. А., яка діє в інтересах Гаражно-будівельного кооперативу «Вега», надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких викладені доводи, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву та в клопотанні про закриття провадження у справі.

12 лютого 2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відмову від позову та стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у справі, в якій просив суд прийняти відмову від позову у зв`язку із задоволенням відповідачем позовних у вказаній справі після пред`явлення позову, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що відповідачем були задоволені його позовні вимог. Зокрема зазначив, що 09 лютого 2024 року на його адресу надійшов лист від відповідача, в якому повідомлялося про те, що ГБК «Вега» розглянуто питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега».

Крім того, 12 лютого 2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29000 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представники позивача адвокат Чорноткач Н. З. та Клочков В.М. у судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримали з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача адвокат Кузнецова А. А. у судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони позивача заперечувала, посилаючись на те, що відповідачем були розглянуті заяви позивача ще до його звернення до суду з вказаною позовною заявою, що підтверджується долученими до відзиву письмовими доказами. Відповідно до згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник відповідача заявила, що докази щодо розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.п. 2 та 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За змістом положень п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У вказаній справі предметом позову є вимога позивача до відповідача про зобов`язання відповідача розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега».

У пункті 9 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулює провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що предмет позову те, що конкретно вимагає позивач.

Зі змісту заяви позивача про відмову від позову та стягнення понесених у справі витрат від 12 лютого 2024 року вбачається, що відповідач розглянув звернення позивача щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега».

Представник відповідача, заперечуючи щодо закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог, посилалася на те, що в діях відповідача взагалі відсутня бездіяльність, оскільки 06 лютого 2021 року в.о. голови правління ГБК «Вега» на адресу позивача направиво повідомлення № 1 про сплату щорічних внесків, яке було отримане позивачем. Крім того, 24 лютого 2021 року на адресу позивача направлено повідомлення № 2 про надання перепустки та посвідчення ОСОБА_2 , яке також було отримано позивачем. 02 квітня 2021 року в.о. голови правління ГБК «Вега» на адресу позивача було направив повідомлення № 3 про відсутність в довіреності права на користування гаражним боксом. Отже, відповідач розглянув питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега» ще до звернення позивача з відповідним позовом, що свідчить про безпідставність вимог позивача та є підставою для відмови у позові.

Разом з тим як слідує зі змісту позовної заяви, в ній викладені факти ігнорування відповідачем отримання поштової кореспонденції та надання позивачу відповідей на заяви, які були направлені на адресу відповідача у період часу з жовтня 2021 року по теперішній час.

Окрім того, суд вважає безпідставними посилання сторони відповідача на те, що в діях відповідача взагалі відсутня бездіяльність, оскільки ГБК «Вега» направляло на адресу позивача повідомлення, оскільки, як вбачається зі змісту вказаних повідомлень, в них взагалі відсутня інформація про результатами розгляду заяв позивача щодо надання письмового дозволу про передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 .

Разом з тим з дослідженої судом відповіді ГБК «Вега» від 08 лютого 2024 року слідує, що ГБК «Вега» розглянуто питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега», за результатами розгляду якого прийнято рішення відмовити у наданні письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега».

Вивчивши заяву позивача про відмову від позовних вимог до ГБК «Вега» з тих підстав, що відповідач розглянув питання про надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_1 та видачі на ім`я останнього перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега», що листом підтверджується ГБК «Вега» від 08 лютого 2024 року, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позовних вимог до ГБК «Вега» та на підставі ст. 255 ЦПК України та закрити провадження у справі, оскільки позивач, відповідно до положень ст.ст. 49, 255 ЦПК України, відмовився від позовних вимог до відповідача, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова від цих позовних вимог не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України позивач попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з тим самим позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 1073, 60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на корить позивача.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Процесуальним законодавством передбачений механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач ОСОБА_2 надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги № 1 від 16 травня 2023 року, акт прийому-передачі послуг від 12 лютого 2024 року, ордер на надання правничої парової допомоги серії АХ № 1139754 від 13 червня 2023 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000251.

Як слідує зі змісту п. 4.3 договору № 1 про надання правової допомоги від 16 травня 2023 року, гонорар адвоката, з урахуванням впливу вирішення справи на репутацію сторін договору, з урахуванням досвіду та кваліфікації адвоката, з урахуванням співмірності та розміру позовних вимог, погоджується за взаємною згодою сторін у фіксованому розмірі. Попередня вартість правової допомоги адвоката за надання професійної правничої допомоги клієнту визначена у фіксованому розмірі 29000. Кінцевий розрахунок суми гонорару може відрізнятися від встановленого раніше за згодою сторін в залежності від обсягу наданих послуг. Сплата гонорару проводиться клієнтом протягом 45 днів з дня набрання законної сили рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі за позовом ОСОБА_2 до ГБК «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

У судовому засіданні сторона відповідача заперечувала щодо вимог сторони позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, посилаючись на те, що відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Як вбачається з наданого стороною позивача акту прийому-передачі послуг від 12 лютого 2024 року, наданих за умовами договору про надання парової допомоги № 1 від 16 травня 2023 року, виконавцем наданих послуг зазначено адвоката Чорноткач Н. З., яка надала такі послуги: вивчення та правовий аналіз наявних документів для підготовки позовної заяви, надання клієнту консультацій та роз`яснень з правових питань, пов`язаних з наданням правової допомоги, складання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, здійснення з клієнтом ознайомлення, узгодження та підписання позовної заяви, здійснення розрахунку суми, необхідної для сплати судового збору, та надання клієнту інформації щодо реквізитів для її сплати, направлення до канцелярії суду позовної заяви, відслідковування стану розгляду справи, вивчення та правовий аналіз додаткових доказів, наданих клієнтом у справі, складання клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, направлення клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, складання заяви про відшкодування судових витрат у справі, направлення заяви про відшкодування судових витрат у справі, складання та направлення через канцелярію суду заяви про проведення судового засідання 19.06.2023 без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами, складання та направлення заяви про надання копії заочного рішення суду та додаткового рішення суду, направлення заперечень на заяву про скасування заочного рішення суду, підготовка до участі у судовому засіданні та участі у судовому засіданні, яке було призначене 19 грудня 2023 року, складання відповіді на відзив та заперечень на клопотання про закриття провадження, направлення та складання заяви про відшкодування судових витрат, складання заяви про зміну предмета позову та відмови від позову.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає неспівмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю - 29 000,00 грн, складністю справи, затраченим часом на надання таких послуг, тому заявлені позивачем витрати не відповідають критерію їх реальності та розумності, та, на переконання суду, є значно завищеними.

З урахуванням викладеного, суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, вважає доцільним здійснити розподіл витрат сторони позивача на надання правової допомоги адвокатом Чорноткач Н. З. у розмірі 9000 грн, що підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 287- 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії закрити у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складений 19 лютого 2024 року.

Суддя С.В. Демченко