Справа № 522/1289/24
Провадження 2/522/3116/24
УХВАЛА

31 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сягровець Т.М. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в якому просить стягнути:

з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є спадкоємцями ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , солідарно або у частках відповідно до встановленого ступеня їхньої вини:

- матеріальну шкоду у розмірі 506 800 (п`ятсот шість тисяч вісімсот) євро і 250 (дві тисячі п`ятсот) грн;

- збитки, завдані внаслідок заволодіння належним йому майном, вартістю 121 410 (сто двадцять три тисячі дев`ятсот десять) грн;

з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно або у частках відповідно до встановленого ступеня їхньої вини:

- 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн., в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року відкрито провадження за даним позовом.

Разом із позовною заявою, представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житлові будинки та земельні ділянки у Роздільнянському районі Одеської області за переліком, зазначеним у клопотанні, які на праві власності належало ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийнято його спадкоємцями після його смерті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;.

У позовній заяві, позивач просить стягнути - матеріальну шкоду у розмірі 506 800 (п`ятсот шість тисяч вісімсот) євро і 250 (дві тисячі п`ятсот) грн;

- збитки, завдані внаслідок заволодіння належним йому майном, вартістю 121 410 (сто двадцять три тисячі дев`ятсот десять) грн;

- 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн., в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду, в тому числі наполягає на їх солідарне стягнення, відповідно до встановленого ступеня вини відповідачів.

Суд встановлює, що актуальних відомостей про право власності на нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт суду не надано.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З клопотання про забезпечення позову та наданих матеріалів до нього не вбачається належного обґрунтування співмірності такого виду забезпечення заявленим позовним вимогам.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При застосуванні відповідних заходів забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

На підставі викладеного керуючись ч.3 ст. 150 ЦПК України, суд встановив, що заявником необґрунтовано та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Суд також встановлює, що об`єкт нерухомого майна вчиняти дії щодо якого просить позивач у заяві про забезпечення позову не є предметом розгляд даного позову (немайновий спір).

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, предметом позову, що поданий після заяви про забезпечення позову, є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договорів та скасування рішень про державну реєстрацію. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню, а тому у суду відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі 755/5333/20 від 24.02.2021 року.

У зв`язку з чим суд визнає, що заявлені вимоги про накладення арешту є необґрунтованими, безпідставними та не співмірними.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_13 адвоката Бардук В.І. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя А.В. Науменко