КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/1646/21
Провадження № 2/552/171/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Біжко Т.В.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Посилалася на те, що 19 вересня 2017 року близько 09-00 години в місті Харкові на пішохідному переході в районі станції «Лосево» метро ХТЗ водій ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 та рухалась по пр.. Московському м. Харкова зі сторони пр.. Альошина у напрямку пр.. Індустріального, рухаючись по лівій смузі руху зі швидкістю близько 60 км/год наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу руху, чим порушила п.18.1 та 18.4 ПДР України. Згідно висновку судово медичної експертизи від 20.10.2017 року №1120-А/17 ОСОБА_3 було спричинено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я, у межах кримінального провадження ОСОБА_3 визнано потерпілою. Внаслідок ДТП було завдано шкоду життю та здоров`ю позивача, матеріальної та моральної шкоди. З 11.05.2018 року висновком МСЕК ОСОБА_3 було встановлено третю групу інвалідності до 01 червня 2019 року, протипоказана важка фізична робота, тривале перебування на ногах, на сонці, психо емоційні перенавантаження. 20.06.2019 року було проведено повторний огляд ОСОБА_3 та інвалідність 3 групи було встановлено безстроково, визначені аналогічні протипоказання з попереднім оглядом МСЕК, встановлений «Д» нагляд у травматолога, невропатолога, стаціонарне лікування в травматологічному відділенні 2 рази на рік, санаторно курортне лікування. Посилалась на те, що дії ОСОБА_1 спричинили шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала позивач та її сім`я у зв`язку з ушкодженням здоров`я. ОСОБА_3 пересувається повільно, потребує вдвічі більше часу щоб дістатися до місця роботи. Це впливає на складання розкладу занять. За станом здоров`я їй важко працювати на повне навантаження, позивач змушена через втому та біль внаслідок завданих травм діями ОСОБА_1 травми руки не дозволяють виконувати професійні обов`язки концертмейстера в повному обсязі, травми голови призвели до втрати концентрації, підвищеного страху, до необхідності частого відпочинку, потребує тривалої реабілітації. Тривалий час після ДТП ОСОБА_1 уникає своєї цивільно правової відповідальності, збитки не відшкодовує.

Зазначила, що з моменту ДТП минуло більше чотирьох років, а здоров`я позивача досі не відновилось. Встановлено постійну інвалідність, каліцтво завдане ОСОБА_1 вплинуло на нормальне життя та спричинило постійну втрату працездатності. Робота концертмейстера передбачає психоемоційні навантаження ( праця з педагогічним колективом, студентами), однак такі навантаження негативно впливають на загальне самопочуття та протипоказані. Працювати як раніше позивач вже не в змозі, а для реабілітації та подальшого лікування потрібні кошти. ОСОБА_3 змушена постійно користуватися інвалідною тростю для пересування, що також завдає моральних страждань.

Посилалась на те, що згідно висновку комісійної судово медичної експертизи ХОБСМЕ №08-393/18 від 07.06.2019 року було встановлено ОСОБА_3 постійну страту загальної працездатності, яка складає 25 %. Розрахунок розміру втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва заробітку ( доходу), що підлягає відшкодуванню, позивач визначила наступним чином: 3200 грн. ( мінімальна заробітна плата у 2017 році) *5х25% ( відсоток постійної втрати загальної працездатності потерпілої ОСОБА_3 ) = 4000 грн. щомісячно.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заробіток ( дохід), втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином, у розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 90 647,59 грн..

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.03.2021 року відкрито провадження у даній справі.

21.10.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла уточнена позовна заява.

06.12.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

Посилалась на те, що належним і допустимим доказом підтвердження ступеня втрати працездатності ( у відсотках) для застосування є відповідний висновок МСЕК з визначенням відсотка втрати працездатності. Позовна заяви не містить жодного доказу щодо втрати працездатності позивачем ОСОБА_3 , а також щодо ступеню втрати працездатності позивачем ОСОБА_3 саме за цією подією. Зазначила, що у позовній заяві позивач зазначала, що на час події вона працювала в Харківській гуманітарно педагогічній академії №60 на посаді концертмейстера та отримувала середньомісячну заробітну плату у розмірі 5678,16 грн.. При цьому позовна заява не містить жодного доказу щодо компенсації їй Харківською гуманітарно педагогічною академією за трудовим договором тимчасової втрати працездатності за вищезазначений період та і якій сумі. Не містить даних щодо подальшого перебування позивача на вказаній посаді за трудовим договором та дані щодо отримання заробітної плати та втраченого заробітку ( доходу). Також, позовна заява не містить жодного належного та допустимого доказу щодо наявної втрати стійкої працездатності ОСОБА_3 , на яку вона посилається або зменшення загальної працездатності на 25% внаслідок саме цієї події під час обстеження, яка була встановлена судово -медичною експертизою, а не медико соціальною експертизою.Крім того, посилалась на те, що позивачем невірно проведений розрахунок втрачання заробітку внаслідок втрати чи зменшення працездатності, 25% втрати загальної працездатності від середньої місячної заробітної плати потерпілої ОСОБА_3 , за наявності доведення дійсної втрати працездатності або втраченого заробітку ( дозоду) саме за цією подією, повинна складати 5678,16 *25%=1419,54 грн..Зазначила, що оскільки відсутні докази щодо наявності істотних обставин, які б давали підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 відшкодування шкоди( втраченого доходу) позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.Також посилалась на те, що заявляючи суму позовних вимог у розмірі 90 647,59 грн., позивач не надала жодного доказу на обґрунтування зазначеної суми моральної шкоди. Посилання позивача, що до постійної втрати працездатності з вини відповідача є безпідставними, оскільки позивач продовжує працювати в КП «Харківська гуманітарно педагогічна академія» ХОР на умовах повного робочого дня на посаді концертмейстера з повним навчальним навантаженням, як і працювала до 19.09.2017 року.

Зазначила, що під час досудового розслідування відповідачем ОСОБА_1 було передано кошти у розмірі 20 000 грн. потерпілій ОСОБА_4 , що вона вважає добровільним відшкодуванням нею спричиненої моральної шкоди. При цьому, потерпілій втрати на лікування були відшкодовані ПАТ «СК «ЮНІВЕСТ», розмір яких у позовній заяві не зазначено, але які були зазначені у позовній заяві у суді першої інстанції в розмірі 41062,58 грн..

Просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 року справу прийнято до провадження та вирішено справу розглянути за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2023 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПраТ «СК Юнівес».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.10.2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили у їх задоволенні відмовити. Зазначила, що у разі задоволення позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди, просили врахувати вимоги розумності та ту обставину, що 20 000 грн. було відшкодовано відповідачем добровільно.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, попередньо надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа ПраТ «СК Юнівес» свого представника у судове засідання не направили, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року близько 09:30, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по просп. Московському в м. Харкові зі сторони просп. Архітектора Альошина в напрямку просп. Індустріального в районі будинку № 275/1, наближаючись по лівій смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, усвідомлюючи, що на правій смузі в попутному напрямку перед пішохідним переходом зупинився автомобіль для надання дороги пішоходу, не зменшила швидкості та не зупинила транспортного засобу перед пішохідним переходом, на якому здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , що перетинала проїзджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, і таким чином грубо порушила вимоги пунктів 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної події, як установлено висновком судово-медичної експертизи від 20 жовтня 2017 року № 1120-А/17, ОСОБА_3 спричинено тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Із вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року справа №644/7193/17 вбачається, що 11.05.2018 року висновком МСЕК ОСОБА_3 було встановлено третю групу інвалідності до 01.06.2019 року, протипоказана важка фізична робота, тривале перебування на ногах, на сонці, психо- емоційні перевантаження.

Також із вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року вбачається, що 20.06.2019 року було проведено повторний огляд ОСОБА_3 та інвалідність третьої групи було встановлено безстроково, визначені аналогічні протипоказання з попереднім оглядом МСЕК, встановлений «Д» нагляд у травматолога, невропатолога, стаціонарне лікування в травматологічному відділенні 2 рази на рік, санітарне-курортне лікування.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року справа №644/7193/17 ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід Держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 ( три) роки. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» - задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням у розмірі 41062 грн. 58 коп., шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 43102 грн. 42 коп., шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності станом на 09.12.2019 року у розмірі 98413 грн. 43 коп., моральну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 9128 грн. 92 коп., а всього 191707 ( сто дев`яносто одна тисяча сімсот сім) грн. 35 коп. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 90647 грн. 59 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заробіток (дохід),втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності,завданої злочином,у розмірі5216грн. 25 коп., щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року до зміни обставин, що тягнуть перерахунок виплат.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року справа №644/7193/17 вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 24.02.2020 стосовно ОСОБА_1 в частині задоволення відшкодування моральної шкоди залишено без змін, а цей же вирок щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди скасовано та призначити в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції. На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Постановою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року справа №644/7193/17 Касаційну скаргу захисника Воронцової Л.В. в інтересах ОСОБА_1 , стосовно якої закрито провадження, задоволено частково. Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 скасовано. Ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року стосовно неї скасовано, крім рішення про призначення в суді першої інстанції нового розгляду у порядку цивільного судочинства щодо відшкодування матеріальної шкоди. На підставі ст. 49 КК звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Частинами 1 та 3 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пунктів 1,11 Положення про медико-соціальну експертизу, пунктів 3, 26, 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561, встановлення МСЕК тієї чи іншої групи інвалідності внаслідок загального захворювання визначається за критеріями життєдіяльності людини, зокрема, здатністю особи до виконання трудової діяльності. Здатність до трудової діяльності сукупність фізичних та духовних можливостей людини, яка визначається станом здоров`я, що дозволяє їй займатися різного виду трудовою діяльністю.

Професійна працездатність - здатність людини якісно виконувати роботу, що передбачена конкретною професією, яка дозволяє реалізувати трудову зайнятість у певній сфері виробництва відповідно до вимог змісту і обсягу виробничого навантаження, встановленого режиму роботи та умов виробничого середовища. Параметрами оцінки є збереження або втрата професійної здатності, можливість трудової діяльності за іншою професією, яка за кваліфікацією дорівнює попередній, оцінка допустимого обсягу роботи у своїй професії і посаді, можливість трудової зайнятості у звичайних або спеціально створених умовах. Інваліди II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Законодавство вирізняє професійну та загальну працездатність. Професійна працездатність передбачає здатність працівника до роботи за конкретним фахом і на певній посаді, тоді як загальна працездатність - це здатність до виконання будь-якої роботи у звичайних умовах праці. Особа, яка зазнала каліцтва та якій встановлено інвалідність, може бути визнана частково працездатною. З метою встановлення в особи здатності до праці МСЕК під час встановлення інвалідності має встановити ступінь професійної (а за її відсутності - загальної) працездатності у відсотках.

Отже, на підставі цих відомостей суд визначає розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу) у відсотках, що підлягає відшкодуванню.

Відповідно до Закону України « Про державний бюджет на 2017 рік» установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривен.

Із вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року вбачається, що за висновком судово - медичної експертизи № 08-398/18 втрата загальної працездатності ОСОБА_3 складає 25 %.

Також із вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року справа №644/7193/17 вбачається, що згідно довідки з місця роботи КЗ «Харківської гуманітарно-педагогічної академії» Харківської обласної ради від 28.11.2017 року № 01-13/949, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 станом на 01.09.2017 року складала 5678 грн. 16 коп..

У зв`язку з тим, що винними діями відповідача позивачу завдані ушкодження здоров`я, які завдали втрату загальної працездатності на 25 % вимоги позивача про стягнення заробітку ( доходу), втраченого внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином підлягають задоволенню.

Суд враховує, що середньомісячна заробітна плата позивача є меншою ніж п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, а тому розрахунок втраченого заробітку (доходу) необхідно обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: 3200 грн. ( мінімальна заробітна плата у 2017 році) *5*25%= 4000 грн..

Відповідно ч.1ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частинами 1,2 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України були завдані тілесні ушкодження позивачу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд бере до уваги, що завдані тілесні ушкодження спричинили біль, негативні емоції та змінили звичний спосіб життя ОСОБА_3 , адже у зв`язку з ДТП їй встановлена 3 група інвалідності.

Суд, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 та її поведінку, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 20000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Тому, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1536,80 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заробіток ( дохід), втрачений внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином, у розмірі 4000 грн., щомісячно,довічно, починаючи з 10.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, .

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2024 року.

Головуючий Т.В.Шаповал