Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/448/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подане у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2023 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 8 січня 2024 року до участі в справі було залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

29 грудня 2023 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову. У заяві останній вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачі можуть здійснити відчуження об`єктів нерухомого майна, на які вони здійснюють оформлення свідоцтво про право на спадщину,що унеможливіть реалізацію позивачем прав, визначених ст. 1281 та 1282 ЦК України. Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ;квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 ;квартиру АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення № 1 (в літ. «В»), загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлове приміщення (в літ. «Г»), загальною площею 557,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 цієї Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року в справі № 308/8567/20, у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову, оскільки, у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відтак, забезпечення позову у цивільному процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову може бути подана до подання позовної заяви.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як встановлено з заяви про забезпечення позову та позовної заяви, 27.12.2019 між позивачем та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 укладено Договір позики.

На підставі вказаного Договору позики від 27.12.2019 та розписки до нього від 27.12.2019, ОСОБА_10 27.12.2019 отримав від позивача у борг грошові кошти у сумі 1 460 000, 00 (один мільйон чотириста шістдесят тисяч) доларів США та зобов`язався їх повернути у повному обсязі у строк до 27.12.2021.

У відповідності до п. 2 вказаного Договору позики від 27.12.2019 визначено, що проценти за цим Договором позики від 27.12.2019 нараховуються у розмірі 17% (сімнадцять відсотків річних) та сплачуються щомісячно.

ОСОБА_10 свої зобов`язання за вказаним вище Договором позики від 27.12.2019 не виконав, грошові кошти, отримані в позику не повернув, проценти за користування грошовими коштами за вказаним Договором позики не сплатив.

У зв`язку із викладеними вище, Позивач була вимушена звернутися із позовною заявою до суду про стягнення з ОСОБА_10 заборгованості за Договором позики від 27.12.2019.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2023 у справі №761/21417/22 стягнуто з ОСОБА_10 на користь Позивача грошові кошти в сумі 2 148 828, 00 (два мільйони сто сорок вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) доларів США.

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №761/21417/22 за заявою спадкоємців ОСОБА_10 , було скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2023 у справі №761/21417/22 та ухвалено розгляд цієї справи проводити в порядку загального позовного провадження.

08.11.2023 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/21417/22 було закрито провадження у цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як позов подано уже до померлої особи, і тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, під час розгляду Шевченківським районним судом м. Києва цивільної справи №761/21417/22 за позовом Позивача до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за Договором позики від 27.12.2019, було встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15.11.2022 Бориспільським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . Спадкоємцями ОСОБА_10 , ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) як у її власних інтересах, так і в інтересах дітей ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_6 ) у встановленому чинним в Україні законодавством порядку подано заяву про прийняття спадщини померлого ОСОБА_10 27.02.2023 щодо спадкового майна померлого ОСОБА_10 зареєстрована спадкова справа №70321791, яку веде приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна. На даний час у спадковій справі №70321791 свідоцтва про право на спадщину померлого ОСОБА_10 його спадкоємцям не видавались.

Як зазначає позивач, нею в порядку ст. 1281 ЦК України неодноразово направлялись вимоги з повернення боргу спадкоємцями померлого ОСОБА_10 , також дана вимога ОСОБА_2 як кредитора була направлена до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_10 , однак на момент звернення до суду з позовною заявою, заборгованість спадкоємцями не погашена, свідоцтва про право на спадщину не отримані, що унеможливлює позивачу реалізувати права, визначені ст. 1281 та 1282 ЦК України. В зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідачів отримати свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, до складу спадкового майна, входять об`єкти нерухомого майна за переліком, які можуть бути відчужені як відповідачами з метою уникнення виконання ними обов`язку, передбаченого ст. 1282 ЦК України, перед позивачем.

Згідно інформації з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-4316 (И-2023) від 05.04.2023 та інформаційної довідки №360445234 від 28.12.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення № 1 (в літ. «В»), загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлове приміщення (в літ. «Г»), загальною площею 557,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , на прав власності належить ОСОБА_10 , а отже зазначені вище об`єкти нерухомого майна є спадковим майном, за рахунок якого позивач може задовільнити свої вимоги майнового характеру, а вартість цього майна є співрозмірною із сумою непогашених ОСОБА_10 грошових зобов`язань перед позивачем.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача та що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ураховуючи вищевикладене, а також розмір позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 149, 150, 152, 153, 154 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити в повному обсязі.

Накласти арешт на:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_5 ;

- нежитлове приміщення № 1 (в літ. «В»), загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

- нежитлове приміщення (в літ. «Г»), загальною площею 557,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Дана ухвала, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», має статус виконавчого документа.

Сторонами у виконавчому провадженні за ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 8 січня 2024 року є:

Стягувач: ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Боржники: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_8 , а також ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Копію ухвали надіслати для відома учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановляння незалежно від її оскарження.

Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили негайно після її постановлення та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 8 січня 2027 року.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено (п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України). Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя