Провадження номер 2/756/1292/24
27 лютого 2024 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Крикун І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «АККОРД», ОСОБА_2 , треті особи: Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту,
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить: зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), який зареєстрований 22 листопада 2012 року за реєстраційним номером обтяження: 13279701, реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр».
Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що їй стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав наявна інформація про арешт нерухомого майна, що належить їй на праві власності. Зокрема, 22 листопада 2012 року відділом виконавчої служби винесена постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження, чіткий перелік майна не визначено.
При зверненні до Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), позивачу надали відповідь, що арешт накладено з підстав перебування виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з неї на користь КС «АККОРД» боргу у розмірі 7153,02 грн. В подальшому виконавчий документ направлено за належністю до Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ). Стягувача у виконавчому провадженні 25 вересня 2013 року було замінено на ОСОБА_2 .
Позивач стверджує, що представники КС «АККОРД», ОСОБА_2 ніколи до неї з вимогами про повернення боргу не зверталися. Станом на день звернення з позовом у позивача немає заборгованості перед відповідачами, а тому відсутні підстави для існування арешту.
Процесуальний рух справи
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 грудня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.
Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 24 січня 2024 року.
Ухвалою суду від 24 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27 лютого 2024 року.
Позивач у судове засідання 27 лютого 2024 року не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник КС «АККОРД», ОСОБА_2, представники третіх осіб у судове засідання 27 лютого 2024 року не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній письмові докази судом встановлено наступні обставини.
Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «АККОРД» заборгованість у розмірі 6963,39 грн, 69,63 грн державного мита та 120,00 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення, а всього 7153,02 грн (а.с.18).
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження № НОМЕР_3 у справі за позовом КС «АККОРД» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, а саме стягувача КС «АККОРД» на ОСОБА_3 .
При цьому, згідно даних інформаційної довідки від 05 липня 2021 року виконавче провадження № НОМЕР_3, з виконання виконавчого листа від 06 квітня 2011 року № 2-918, закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення ВД за належність до іншого відділу ДВС) (а.с.11-12)
Згідно даних, за результатми пошуку в АСВП від 21 січня 2024 року, виконавче провадження № НОМЕР_4 відкрите 22 травня 2019 року, де боржником є ОСОБА_1 , стягувач АТ КБ "ПриватБанк" завершено. У відкритих 25 липня 2022 року виконавчих провадженнях відносно ОСОБА_1 № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 стягувачем є КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго". Відкриті виконавчі провадження, де стягувачем є КС «АККОРД» чи ОСОБА_3 на момент пошуку відсутні (а.с.25)
Суть спірних правовідносин, нормативне обґрунтування та позиція суду
Спір між сторонами виник з приводу зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1 .
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як випливає зі змісту статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
За частинами 1 та 5 статті 59 ЗУ Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
На сьогодні позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Як встановлено судом виконавче провадження № НОМЕР_3, з виконання виконавчого листа від 06 квітня 2011 року № 2-918, закінчено. Відкриті виконавчі провадження, де стягувачем є КС «АККОРД» чи ОСОБА_3 , а боржником ОСОБА_1 станом на 23 січня 2024 року відсутні.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , який накладний на підставі постанови державного виконавця ВДВС Оболонськогго РУЮ у м. Києві та зареєстрований 22 листопада 2012 року реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ за реєстраційним номером обтяження: 13279701, тому що накладення арешту перешкоджає вільному розпорядженню майном, що порушує права власника.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 18, 43, 44, 76 - 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 354 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки «АККОРД», ОСОБА_2 , треті особи: Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту - задовольнити.
Скасувати арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), який накладний на підставі постанови державного виконавця ВДВС Оболонськогго РУЮ у м. Києві та зареєстрований 22 листопада 2012 року реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ за реєстраційним номером обтяження: 13279701.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 01 березня 2024 року.
Суддя І.С. Шролик