Справа № 345/3729/23
Провадження № 22-ц/4808/80/24
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В.В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Баркова В. М.

суддів: Мальцевої Є. Є.,

Луганської В. М.,

секретаря Возняк В. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Калуського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року, в складі судді Онушканич В.В., ухвалене в м. Калуші Івано-Франківської області, у справі за позовом комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач Комунальне підприємство «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради (надалі КП «Калуська енергетична компанія») звернулося в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що у результаті фактичного надання КП «Калуська енергетична Компанія» послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і теплопостачання, між адміністрацією надання КП «Калуська енергетична Компанія» та ОСОБА_1 виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг.

Виконуючи свій обов`язок КП «Калуська енергетична Компанія» як виконавцем житлово-комунальних послуг, надавалося споживачу систематично, безперебійно, у повному обсязі комунальні послуги, згідно законодавчо визначених норм. ОСОБА_1 жодного разу не звернулася із заявою про не проживання чи з претензією про неякісні послуги чи їх відсутність, що мало б правову підставу на зменшення вартості спожитих послуг.

У зв`язку із не сплатою фактично спожитих послуг, станом на день подання позову у відповідачки утворився борг перед КП «Калуська енергетична Компанія» в загальній сумі 15 630 грн. 70 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача щодо неналежного виконання умов договору. Однак ОСОБА_1 не було виконано вимогу про сплату заборгованості. Даний факт свідчить про недобросовісне ставлення боржника до виконання власних зобов`язань. За таких обставин позивач змушений був звернутися до суду та просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за комунальні послуги в сумі 15 630 грн. 70 коп. та судовий збір.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2023 року позов КП «Калуська енергетична компанія» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Калуська енергетична Компанія» заборгованість за надані послуги в сумі 15 630 грн. 70 коп. та 2 684 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимогах КП «Калуська енергетична Компанія».

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив той факт, що КП «Калуська енергетична Компанія» було створено з порушенням норм чинного законодавства, що полягає у відсутності суб`єкта його утворення - Калуської міської територіальної громади. Дана обставина є ключовим аргументом не легітимності існування КП «Калуська енергетична Компанія».

На підтвердження своє позиції апелянтка та її чоловік ОСОБА_2 28 листопада 2022 року направили запит до Апарату РРУ з метою отримання відповіді про закон України, яким встановлюється порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права. З відповіді Апарату РРУ від 01 грудня 2022 року № 09/13-2022/206021 вбачається, що єдиного законодавчого акту, який би визначав порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права не існує. Отже, апелянтка вважає, що юридичні особи публічного права Калуська міська рада, виконавчий комітет Калуської міської ради та створена ними КП «Калуська енергетична Компанія» утворені за відсутності відповідного закону, тобто всупереч Конституції України та законодавству України.

Виходячи з цього апелянтка зазначає, що як громадянка України, має намір сплатити кошти за спожиті комунальні послуги, але на даний момент такі дії є неможливими, у зв`язку із тим, що КП «Калуська енергетична Компанія» створена з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, апелянтка наголошує, що позивач не надав жодних фактичних доказів, які б свідчили про наявність відносин між нею та КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради. В мотивувальній частині рішення суд визнав, що договору між ОСОБА_1 і позивачем не має, тобто правових підстав надання комунальних послуг не існує. Як доказ надання таких послуг суд взяв до уваги «Копію розрахунку заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», а фактично, як зазначено в додатках «Виписка за період з 01 листопада 2021 по 31 липня 2023 року», які надані з порушенням правил оформлення, адже, не містять обов`язкових реквізитів.

Крім того, вищезгадані розрахунки не підтверджені жодним документом, не ідентифікують назву підприємства, не підписані керівником підприємства, відсутня печатка виконавця, як цього вимагає законодавство України.

Також варто звернути увагу на те, що судом не було досліджено наявності ліцензій, які б давали право підприємству здійснювати свою діяльність. Позивач даних ліцензій чи виписок також не надав.

У відзиві на апеляційну скаргу комунальне підприємство «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради посилається на те, що рішення суду про задоволення позову, ухвалене з дотриманням норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року без змін.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що хоч договір про надання послуг з водопостачання, водовідведення та теплопостачання між сторонами не укладався, водночас житлово-комунальні послуги відповідачці надавались, а тому між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Крім того з виписки КП «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради за період з 01 листопада 2021 року по 31 липня 2023 року по боржнику ОСОБА_1 вбачається, що вона частково здійснювала оплату за надані послуги, що свідчить про визнання нею факту надання житлово-комунальних послуг.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради () утворене Калуською міською радою () в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності за рішенням Калуської міської ради на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та іншого чинного законодавства України. Підприємство входить до сфери управління Калуської міської ради, яка є представником власника територіальної громади міста Калуша і безпосередньо підпорядковане виконавчому комітету Калуської міської ради. Підприємство є самостійним суб`єктом господарювання, який створений для комерційної господарської діяльності та діє на основі Статуту. За видом, організаційною формою, способом утворення та формування статутного фонду, формою власності КП «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради є унітарним комунальним підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Калуша (а.с. 17-22).

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 174353 від 07 серпня 2023 року (а.с. 29) вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації у даній квартирі відповідачкою не заперечується.

Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із положеннями статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктами 5, 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон), житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої, частини п`ятої статті 13 Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Водночас споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21, провадження № 61-2572св22.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка частково оплачувала надані позивачем послуги, тому відсутність договору з позивачем не звільняє її від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Також не можна погодитися з доводами скарги щодо неналежності розрахунку заборгованості.

Так, пунктом 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, чинних на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги у строки, встановлені договором.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку з урахуванням періоду платежу, відповідачка є споживачем послуг теплової енергії та послуг з водопостачання та водовідведення, оскільки зареєстрована і проживає в цій квартирі (а.с. 8-9, 29). За період з листопада 2021 року по 31 липня 2023 року відповідачка має заборгованість в розмірі 15 630 грн. 70 коп. (а.с. 3).

Згідно з ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Рішеннями виконавчого комітету Калуської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 294 та від 20 грудня 2022 року встановлені тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії, а також тарифи з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с. 10-11, 12-14).

Позивач надає вказані послуги згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року 630 (надалі - Правила) (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. Згідно до п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим.

У спірний період, за який судом першої інстанції стягнуто заборгованість (з 01 листопада 2021 року по 31 липня 2023 року), відповідачка проживала за вище вказаною адресою та користувалася послугами позивача.

Відповідно, на момент утворення заборгованості та розгляду судом даного спору відповідачка має нести обов`язок з оплати комунальних послуг.

ОСОБА_1 не спростувала обґрунтованість наданих позивачем відомостей про нарахування та неповну оплату наданих послуг.

Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості ОСОБА_1 суду не надано. Також відсутні докази укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості відповідачки за надані послуги.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання підприємством комунальних послуг, матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки відповідачка фактично отримувала послуги позивача, тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Оскільки записи про припинення КП «Калуська енергетична Компанія» та Калуської міської ради до єдиного державного реєстру на момент розгляду справи не внесені, доводи апеляційної скарги щодо легітимності існування КП «Калуська енергетична Компанія» також є безпідставними.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2024 року.

Судді В. М. Барков

В. М. Луганська

Є. Є. Мальцева