Справа № 944/5948/23
Провадження №2/944/449/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.01.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

встановив:

Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просить: позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягувати із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову покликається на те, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов`язків, ОСОБА_3 був взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих ситуаціях. Неодноразово було проведено перевірку місця проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами візитів встановлено, що в квартирі безлад, санітарний стан квартири незадовільний, в сім`ї постійні сварки, співмешканець ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, на ОСОБА_1 надходять скарги від мешканців будинку. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, за невиконання батьківських обов`язків. ОСОБА_3 не з`являється на навчання, що вказує на невиконання матір`ю батьківських обов`язків. Відомості про перебування чи проживання батька ОСОБА_2 невідомі, він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Наведене свідчить про ухилення відповідачів від виховання своєї дитини, свідоме нехтування батьківськими обов`язками. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись належним чином, а саме відповідно до ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України суд викликав відповідачів у судове засідання, призначене на 17 січня 2023 року, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів, до дати цього судового засідання. Також згідно з даною нормою опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, своїх заперечень та відзиву на позов та будь-яких клопотань суду не подавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин повторно не з`явилися, не повідомили причини неявки, не подали відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17 січня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 25 січня 2024 року.

Оцінивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Суд встановив, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 квітня 2006 року, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області.

ОСОБА_3 перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується наказом Служби у справах дітей Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області № 8/02-1 від 08 червня 2021 року.

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за час проживання поступали скарги від сусідів та мешканців будинку, вона не працює та має борг за обслуговування житлового фонду у сумі 8 960, 00 грн., що підтверджується довідкою Об`єднання співвласників житлового будинку «Хімік».

Крім того, ОСОБА_1 має заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується довідками ТзОВ «Львівенергозбут», МКП «Новояворівськводоканал», ТзОВ «Нафтогаз Тепло».

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 17 червня 2022 року встановлено, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з співмешканцем ОСОБА_4 , дочкою ОСОБА_5 , внучкою ОСОБА_6 , сином ОСОБА_3 . Умови проживання незадовільні, на момент відвідування було не прибрано. Назар має власну кімнату, відповідний одяг, рідко приходить додому, інколи не ночує вдома. В сім`ї постійні сварки, конфлікти, співмешканець зловживає алкоголем. Відносно ОСОБА_1 складено протокол щодо неналежного виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до акту повторного обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 01 листопада 2022 року встановлено, що в квартирі безлад, умови проживання незадовільні. За результатами обстеження ОСОБА_1 було запрошено на засідання комісії з метою вирішення питання щодо постановки її сім`ї на облік, попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та можливість відібрання дитини.

ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема: 17 червня 2022 року за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей); 22 грудня 2022 року за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик працівників спеціальних служб), 01 лютого 2023 року за ст. 183 КУпАП; 08 червня 2023 року ч. 2 ст. 184 КУпАП (повторне протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей); 21 серпня 2023 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП, що підтверджується повідомленням Яворівського РВП ГУНП у Львівській області.

Листом № 37 від 16 травня 2023 року Адміністрація КЗ ЛОР «Краковецький навчально-реабілітаційний центр з поглибленою професійною підготовкою» повідомила службу у справах дітей про те, що ОСОБА_3 впродовж 10 днів не з`являється на навчання.

Рішенням Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 27 вересня 2023 року № 504 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до висновку комісії з прав дітей Новояворівської міської ради, комісія вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним, зважаючи на ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, вказано, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з дитини ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При цьому, суд зазначає, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення даної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При цьому, суд зазначає, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені також постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Так, у рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені також постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 761/24223/18.

Як стверджує позивач та описано вище, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свідомо самоусунулися від виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не створили належних умов для його проживання, не займаються його вихованням, не цікавляться та не спілкуються з ним, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу, морально та матеріально не підтримують. Зокрема, мама ОСОБА_1 протягом тривалого і значного періоду часу не виконує батьківських обов`язків, що підтверджується притягненням її до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, а також актами обстеження умов проживання. А про батька ОСОБА_2 взагалі відсутні будь-які відомості, що свідчить про те, що він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Наведені докази, які описано вище, в їх сукупності належним чином підтверджують, що, відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Крім того, суд вважає, що з врахуванням наведених вище обставин, на даний час відсутні підстави та передумови вважати, що можливо змінити у кращу сторону поведінку відповідачів як батьків, а також встановлені судом обставини свідчать про наявність вини у діях відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо виникнення такої ситуації, а саме наявності факту свідомо нехтування ними виконанням батьківських обов`язків.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин відповідачі суду не надали.

Також, враховуючи зазначене вище, суд не вбачає підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання сина, а лише вважає за доцільне, роз`яснити їм положення ст. 169 Сімейного кодексу України, а саме що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, то суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримання в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Частинами 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що слід стягувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх вдів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття та перераховувати ці кошти на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Також згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно з нормами ч. ч. 2, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб; від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Зважаючи на наведене вище, слід стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн (до відповідачів пред`явлено по дві позовні вимоги - про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів).

Керуючись ст. ст. 2, 12-81, 141, 247, 263, 265, 268, 280, 281, 282, 284, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову, тобто з 21 вересня 2023 року, та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову, тобто з 21 вересня 2023 року, та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 січня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач - Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, , адреса: Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Тараса Шевченка, 2;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Б. Поворозник