Справа №295/2228/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2024 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

від імені якої діє ОСОБА_2 ,

до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича

про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Богунського районного суду м.Житомира із зазначеною позовною заявою, у якій просить:

визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округа Слюсаря Валентина Володимировича №13/02-31 від 19.01.2024;

зобов`язати приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округа Слюсаря Валентина Володимировича скасувати обтяження квартири АДРЕСА_1 (загальна площа - 49, 95 кв. м).

Стосовно розгляду матеріалів позовної заяви на предмет можливості відкриття провадження у справі, суд враховує таке. Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.175,176,177 ЦПК України. При вирішенні питання відкриття провадження у справі виявлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З долученої до позовної заяви копії постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря В.В. про відмову у вчинення нотаріальної дії від 19.01.2024 вбачається, що позивач зверталась до нотаріуса з заявою про розірвання (припинення) спадкового договору та скасування обтяження.

Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус послався на те, що ОСОБА_1 пережила ОСОБА_3 , відносно них спадковий договір припиняється, але у зв`язку з тим, що власність квартири АДРЕСА_2 спільна сумісна, зняти заборону з нерухомого майна, окрім в судовому порядку, не є можливим. Видача свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , можлива тільки після вирішення в судовому порядку.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що визначити частку померлого ОСОБА_4 не можливо в судовому порядку, відповідно до рішень ВС України, така практика є помилковою, це не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки суд буде вирішувати питання про права та обов`язки особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності.

У постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22) зазначено, що «для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах: від 20.06.2018 у справі №640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20.06.2018 у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20.09.2019 у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22.04.2020 у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах».

Разом з тим, питання визначення частки померлого ОСОБА_4 не є предметом позову, оскільки позивач оскаржує постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Частиною 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Оскаржуючи постанову нотаріуса, позивач у позові не вказала, які норми чинного законодавства порушені нотаріусом при винесення постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, вимогам яких нормативно-правових актів не відповідають дії нотаріуса.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Позивач у позові просить скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак у позові не обґрунтовано, що такий спосіб захисту порушеного права є ефективним та забезпечить поновлення порушеного права позивача.

Крім того, у позові позивач просить зобов`язати приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округа Слюсаря Валентина Володимировича скасувати обтяження квартири АДРЕСА_1 (загальна площа - 49, 95 кв. м).

Тлумачення статті 50 Закону "Про нотаріат" свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону "Про нотаріат" і належать до його компетенції. Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №761/36415/18.

Таким чином, позивачу слід уточнити позов з урахуванням вказаних недоліків.

Також, положеннями п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, визначено, що позовна заява повинна містити, серед іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (п. 1 ч. 6 ст. 14 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його (п. 2 ч. 1 ст. 185 ЦПК України).

Від імені позивача ОСОБА_1 діє адвокат Богданович В.В., яка у позові вказала, що має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, однак у позові адвокат не зазначила свого РНОКПП, що позбавляє суд можливості ідентифікувати її як користувача ЄСІКС та направляти процесуальні документи до її електронного кабінету, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсаря Валентина Володимировича, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Воробйова