Справа № 746/515/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

21.02.2024 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ходіч В.М.,

при секретарі Гриценко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» м.Київ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 80 380 гривень 77 коп., вказуючи на те, що 04 грудня 2021 року відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» електронний договір № 5169219.

18 квітня 2023 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф за яким, ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна».

Відповідно до реєстру боржників (Додаток №2) до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 80 380 грн. 77 коп., з яких: 63 950,00 грн. сума заборгованості; 13 429,50 інфляційні витрати; 3 001,27 грн. три відсотки річних. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 80 429 грн. 77 коп., судові витрати у розмірі 2 147 грн. 20 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але у наданій суду заяві просять справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи через оголошення на вебпорталі судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

04 грудня 2021 року відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» електронний Договір № 5169219 та зобов`язався проводити погашення заборгованості за позикою на умовах, передбачених Договором, який вчинено з використанням електронного підпису ОСОБА_1

18 квітня 2023 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф за яким, ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна».

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 80 380 грн. 77 коп., з яких: 63 950,00 грн. сума заборгованості; 13 429,50 інфляційні витрати; 3 001,27 грн. три відсотки річних.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики).

Відповідно до ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Ст. 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст.1082 ЦК України).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з викладених вище підстав.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку визначеному ст.ст.137, 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 2147 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору та 10 000 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, яка підтверджується наданими ордером, квитанцією про оплату витрат на надання правової допомоги, договором та розрахунком.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 137, 141, 258, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-289 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 1054, 1077, 1079, 1082 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (юридична адреса: м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2; код. ), суму заборгованості у розмірі 80 380 (вісімдесят тисяч триста вісімдесят) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (юридична адреса: м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2; код. ), 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. судового збору та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Суддя В.М. Ходіч