Справа № 196/134/24
№ провадження 2-з/196/11/2024
УХВАЛА

25.01.2024 смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Костюкова Д.Г., розглянувши у приміщенні суду в смт Царичанка в порядку письмового провадження заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО"до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Наталія Юріївна, про визанння договору дарування земельної ділянки від 11.10.2022 року недійсним, яка подана представником позивача - адвокатом Маєвською Катериною Вікторівною,-? ?

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО", інтереси якого представляє адвокат Маєвська К.В., звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування земельної ділянки від 11.10.2022 року недійсним.

Одночасно з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО", інтереси якого представляє адвокат Маєвська К.В. про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхомнакладення арешту на земельну ділянку, розташовану на території Царичанської селищної ради Дніпровського району (раніше Царичанського району) Дніпропетровської області, площею 2,0000 га, кадастровий номер::02:001:0091, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал-Дніпро» та Фермерське господарство «Дніпро», , уклали між собою наступні договори: Договір про надання фінансового кредиту № ФК 060121Д від 06.01.2021 року та Договір про надання фінансового, кредиту № 060121Д/2 від 06.01.2021 року.

В якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язання за означеними Кредитними договорами між Позивачем (Кредитором) та ОСОБА_1 був укладений:

- Договір поруки № ФК060121/1 від 06.01.2021р.;

- Договір поруки № ФК060121/3 від 06.01.2021 р.

Згідно вказаних Договорів поруки ОСОБА_1 поручився перед Позивачем (Кредитором) за виконання Позичальником своїх обов`язків за Договором про надання фінансового кредиту № ФК 060121Д від 06.01.2021 року та Договором про надання фінансового, кредиту № 060121Д/2 від-06.01.2021 року. Так, ОСОБА_1 відповідає перед позивачем за порушення зобов`язання Позичальником.

Водночас, Позичальник не виконував свої зобов`язання за Кредитними договорами належним чином. Відтак, 22.06.2022 року Позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив стягнути з Позичальника та Поручителя заборгованість за Кредитними договорами, з огляду на неналежне виконання Позичальником умов Кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів. Господарським судом Дніпропетровської області 20.10.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, про що винесено ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року у справі №904/1615/22. 07.12.2023 року Господарський суд Дніпропетровської області видав накази про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 у справі №904/1615/22, яке набрало законної сили 01.11.2023.

Таким чином, в даних правовідносинах Позивач виступає Кредитором, а відповідач ОСОБА_1 виступає Поручителем, що відповідає за зобов`язаннями Позичальника по Кредитним договорам.

Предметом поданої до суду позовної заяви є визнання Договору дарування від 11.10.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №326 державним нотаріусом Фрізен Н.Ю. недійсним. Позивач обґрунтовує позовні вимоги інсуванням обставин фраудаторності вказаного правочину та при укладенні Договору відповідач ОСОБА_1 порушив ст.13 ЦК України, а саме діяв недобросовісно.

Предметом спірного Договору дарування є земельна ділянка, розташована на території Царичанської селищної ради Дніпровського району (раніше Царичанського району) Дніпропетровської області, площею 2,0000 га, кадастровий номер::02:001:0091, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Сторони Договору дарування пов`язані родинними відносинами та являються батьком та сином.

Таким чином, первісний власник - відповідач ОСОБА_1 після відкриття Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі №904/1615/22 здійснив безоплатне відчуження свого майна близькому родичу з метою унеможливити звернення стягнення позивачем.

З огляду на викладене, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що земельна ділянка, яка є предметом оспорюваного Договору дарування, може бути в черговий раз відчужена його теперішнім власником третім особам з метою унеможливлення звернення стягнення на це майно. Вчинення таких дій призведе до порушення прав цих третіх осіб та може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Згідно з положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

З позову вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО" звернулося з позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю., про визнання договору дарування земельної ділянки від 11.10.2022 року недійсним.

В прохальній частині позову ставиться питання про визнання Договору дарування земельної ділянки від 11.10.2022 року, зареєстрований в реєстрі за №326, державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю., недійсним та скасування рішення державного нотаріуса Фрізен Н.Ю. про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - земельну ділянку, розташовану на території Царичанської селищної ради Дніпровського району (раніше Царичанського району) Дніпропетровської області, площею 2,0000 га, кадастровий номер::02:001:0091, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, а саме предметом позову є спірна земельна ділянка.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 року в межах справи №904/1615/22, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2023 року, стягнуто солідарно з Фермерського господарства "Дніпро" (51010, Дніпропетровська область, Царичанський район, село Бабайківка, вулиця Українська, будинок 38, ідентифікаційний код 24608019), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал-Дніпро" (49000, місто Дніпро, вулиця Глинки, будинок 7; ідентифікаційний код 35740385) 24 061 780,30 грн. заборгованості за кредитом за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д від 06.01.2021, 240 717,20 грн. комісії; 10 544 600,54 грн. заборгованості за кредитом за договором про надання фінансового кредиту № ФК060121Д/2 від 06.01.2021, 144 520,16 грн. комісії; стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал-Дніпро" (49000, місто Дніпро, вулиця Глинки, будинок 7; ідентифікаційний код 35740385) 174 958,09 грн. судового збору (досліджені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є у вільному доступі).

Дане рішення набрало законної сили 01.11.2023 року після перегляду його в апеляційному порядку.

Предметом позову є договір дарування, яким ОСОБА_1 11.10.2022 року подарував ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану на території Царичанської селищної ради Дніпровського району (раніше Царичанського району) Дніпропетровської області, площею 2,0000 га, кадастровий номер::02:001:0091, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, а саме відчужив дану земельну ділянку безоплатно на користь свого сина ОСОБА_2 .

Таким чином, вбачається існування між сторонами спору з приводу вищевказаної земельної ділянки.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, то має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 07.10.2021 у справі №910/2287/21.

Судом встановлено, що між сторонами існує реальний спір про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки у зв`язку з бажанням позивача забезпечити виконання рішення суду по іншій справі за рахунок цього майна.

Також враховуючи вірогідність того, що відповідач ОСОБА_2 , якому земельна ділянка була безоплатно відчужена відповідачем ОСОБА_1 , може розпорядитися цим майном як одноособовий власник шляхом подальшого відчуження даної земельної ділянки третім особам, суд приходить до висновку, що зазначене зробить неможливим ефективне відновлення порушених прав позивача внаслідок укладення, на думку останнього, фраудаторної угоди між відповідачами.

Крім того, судом також враховано, що нездійснення обмеження відповідача у праві відчужувати спірне майно на користь третіх осіб та у випадку вчинення відповідачем таких дій означене потягне, у свою чергу, необхідність для позивача подання до суду нових позовних вимог і залучення інших співвідповідачів, що призведе до неефективності судового захисту, не економії процесуального часу та безконтрольного розширення кола задіяних у процесі осіб.

Таким чином, позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування забезпечення позову унеможливить невиконання рішення суду та сприяє ефективному захисту та поновленню порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.

Поміж тим, суд зазначає, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі №643/12369/19.

Враховуючи предмет даного позову, наведені представником позивача обґрунтування та доводи, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково шляхом заборони власнику відчужувати спірну земельну ділянку.

Суд зауважує, що? вжиття даного заходу забезпечення позову усуне ризик перереєстрації прав на це майно на третіх осіб, чим запобігне неефективності судового захисту та ускладненню відновлення порушених прав позивача, а також є співмірним та не тягне невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки майно залишається у володінні та користуванні власника, а тимчасово обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Суд не вбачає необхідності для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять підстав для цього та наявності передбачених ст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

? ? Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 258, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО"до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Наталія Юріївна, про визанння договору дарування земельної ділянки від 11.10.2022 року недійсним - задовольнити частково.

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки, яка розташована на території Царичанської селищної ради Дніпровського району (раніше Царичанського району) Дніпропетровської області, площею 2,0000 га, кадастровий номер::02:001:0091, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка на праві власності належить ОСОБА_2 .

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КАПІТАЛ-ДНІПРО (м.Дніпро, вул.Королеви Єлизавети ІІ, буд.7, Дніпропетровської області, ЄДРПОУ -? ? 35740385).

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Копію ухвали направити заявнику - представнику позивача адвокату Маєвській Катерині Вікторівні для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков