Провадження № 2/205/1701/24
25 січня 2024 рік м. Дніпро
Ленінський районний суду м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 06.10.2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" (ТОВ "Манівео") та відповідачем було укладено кредитний договір № 373739776, за умовами якого остання отримала кредитні кошти, які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки за користування ними. 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 року, до останнього перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 373739776 від 06.10.2021 року. У свою чергу, 20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК " ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 373739776 від 06.10.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 93 416,40 грн.
Вказує, що внаслідок отримання права вимоги за зазначеними вище правочинами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" не здійснювалося нарахування будь-яких штрафних санкцій. У свою чергу, ОСОБА_1 не здійснювала погашення спірних заборгованостей, у тому числі й на рахунок попередніх стягувачів. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" суму заборгованості:
за кредитним договором № 373739776 від 06.10.2021 року в загальному розмірі 93 416,40 грн., з яких: 22 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 71 416,40 грн. - сума заборгованості за відсотками;
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та жодних заперечень щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти чого у поданій заяві не заперечив представник позивача.
Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч. 2 ст. 247ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.
Фактичні обставини справи.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
06 червня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 373739776 (далі - Договір, Кредитний договір).
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (п. 1.1 Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.3. Договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22 000,00 грн. відразу після укладення Договору.
Загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії Договору. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання (п. 1.5, 1.6 Кредитного договору).
Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період) (п. 1.7 Кредитного договору).
Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Кредитного договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих відсотків за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8 Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.9., 1.9.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язувався сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховувалися в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 361,35 % річних, що становить 0,99 % від суми кредиту за кожен день користування ним.
Згідно з п. 1.9.2. Кредитного договору за умови продовження строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 361,35 % річних, що становить 0,99 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п. 1.12.2 Кредитного договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 % річних, що становить 2,98 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
В п. 1.13 Кредитного договору сторони обумовили, що проценти в розмірі, визначеному зокрема п. 1.12.2 Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.
Враховуючи, що на момент укладення Договору не можливо визначити модель поведінки позичальника щодо отримання додаткових траншів за Договором в рамках кредитного ліміту, обчислення зокрема реальної річної процентної ставки наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору (п. 1.14 Кредитного договору).
Як зазначено у позовній заяві, 28.11.2018 між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. Проте, копію такого договору до позовної заяви не долучено.
31.12.2020 між ТОВ "Манівео" (клієнт) та ТОВ "Таліон плюс" (фактор) укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Як зазначено у позові, відповідно до Реєстру боржників № 163 від 07.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон плюс", до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №373739776. Копії такого документу позивач суду не надав.
20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Пунктом 2.2 Договору факторингу встановлено, що фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за кредитним договором. Сторони погодили у п. 4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами Реєстру прав вимог. Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 93 416,40 грн., з яких 22 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 71 416,40 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: "за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначало про те, що відповідно до Реєстру боржників № 163 від 07.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №373739776 (без зазначення дати укладання договору).
20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає ТОВ «ФК «ЄАПБ`за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 93 416,40 грн.
Разом із тим, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження набуття на підставі договору факторингу № 28/1118-01 права вимоги ТОВ "Таліон плюс" від ТОВ "Манівео" за кредитним договором №373739776 від 06.10.2021, який укладено між ТОВ "Манівео" та ОСОБА_1 ..
Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено наявність у товариства права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором №373739776 від 06.10.2021.
Позивачем не надано суду завірену копію Реєстру боржників №163 від 07.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон плюс".
Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1.2, 1.7 договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, який укладено між ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ», під терміном кредитний договір слід розуміти наступне значення кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ "Манівео"і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між клієнтом та ТОВ "Манівео". Під терміном документація слід розуміти оригінали документів, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, що підлягають передачі первісним кредитором клієнту на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.
Аналіз змісту договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 свідчить про те, що ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) передало право грошової вимоги отриманої на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Манівео".
Копія витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року містить інформацію лише про прізвище боржника та номер кредитного договору №373739776 без зазначення дати його укладання, тобто позивачем не доведено, що саме за спірним договором було передано право вимоги.
Разом з тим, кредитний договір №373739776, копія якого міститься в матеріалах справи, укладено між ТОВ "Манівео" та від імені ОСОБА_1 06.10.2021, тобто після укладання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, на який іде посилання у договорі факторингу від 20.10.2022.
Позивачем не надано суду копію договору факторингу від 28.11.2018, копію Реєстру боржників №163 від 07.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 (позивачем не зазначено дату укладання договору).
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують ту обставину, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора за кредитним договором №373739776 від 06.10.2021 відповідача, а відтак і право вимоги до нього.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).
У свою чергу, не доведення позивачем дати відступлення первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , позбавляє суд, у тому числі, можливості перевірити правильність нарахування поданого розрахунку заборгованості в частині процентів, з урахуванням правових висновків, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18), відповідно до яких, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, позивачем надано не було, тоді як тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.
Позивачем на підтвердження суми заборгованості не було надано належних доказів, як то розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, які б вказували на розмір наданого кредиту, сплачених сум тощо.
З огляду на викладені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із недоведеністю заявлених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81,133,137,141,259,263-265,268ЦПК України, суд
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Зачоне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.
Суддя: Н.О. Бізяєва