Справа № 727/6823/23
Провадження № 2-др/727/16/24
19 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Гавалешка П.С.,
за участю секретаря судового засідання Рудої І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Чернівці заяву адвоката Мельник Степанії Георгіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частки земельної ділянки,
В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебувала цивільна справа № 727/6823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частки земельної ділянки.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2024 року позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

08 лютого 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених ним судових витрат за правничу допомогу в сумі 15 000 гривень.

В обґрунтування заяви зазначає, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката. Тому, керуючись положеннями ст. 137, 141 ЦПК України, представник позивача - адвокат Мельник С.Г, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звертається до суду з проханням ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони в судове засідання не з`явилися надали заяви про проведення засідання без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача адвокатом Мельник С.Г., після ухвалення судового рішення на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу адвоката суду надано:

- договір про надання правничої допомоги від 17 червня 2023 року;

- додаток до договору про надання правничої допомоги від 17 червня 2023 року з розрахунком та переліком наданих послуг;

- акт прийому-передачі виконаних робіт:

Квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Петікар А.В. надано суду клопотання про зменшення витрат на правничу професійну допомогу в якому заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 15000 гривень та просить суд зменшити розмір витрат.

Зазначає, що відображена у доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи не відповідає критерію розумності та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, а також є неспівмірною зі складанням справи.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Таким чином, вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Мельник Степанією Георгієвною послуг з професійної правничої допомоги позивачу А.М. на підставі договору про надання правової допомоги.

Матеріали справи, окрім позовної заяви, не містять таких клопотань представника позивача, які б потребували значного терміну їх підготовки. Хоча справа розглядалася в порядку загального позовного провадження, однак вказане, не свідчить про те, що рівень складності справи вимагав значного обсягу правничої допомоги, та значного обсягу часу, який оцінений представником в загальній сумі вартості виконаних послуг 15 000 гривень.

Окрім цього слід врахувати, клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат та керуючись принципами співмірності, справедливості та верховенства права, суд вважає за необхідне заяву про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 7000 гривень, оскільки на думку суду такий розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу буде відповідати вказаним вище принципам співмірності та справедливості.

Окрім цього при ухвалені рішення судом не було вирішено питання про судові витрати в частині сплаченого позивачем судового збору за подання вказаної позовної заяви.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 82, 133, 137, 141, 142, 246, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Мельник Степанії Георгіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частки земельної ділянки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: с.Білоусівка, Дністровського району Чернівецької області) 7 000 (сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: с.Білоусівка, Дністровського району Чернівецької області) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: с.Білоусівка, Дністровського району Чернівецької області) в рахунок відшкодування суму сплаченого судового збору в розмірі 2073 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.С. Гавалешко