Справа № 930/214/22
Провадження № 22-з/801/19/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20 лютого 2024 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,
з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 930/214/22 за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 39 678,46 гривень, як відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 різницю розміру між страховою виплатою та страховою сумою за договором страхування у розмірі 24 375,26 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 054,13 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 875,87 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року змінено в частині розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , та розподілу судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 179 432 грн 23 коп., як відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 287 грн 37 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 897 грн 15 коп., а всього 6 184 грн 52 коп.; та 4 321 грн 02 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 310 грн 73 коп. за подання позовної заяви та 587 грн витрат, пов`язаних із залученням експерта.

В іншій частині рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року залишено без змін.

Додаткове рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2023 року змінено в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 727 грн 47 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 136 грн 53 коп.

26 січня 2024 року адвокат Тимощук Є. С., в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що до закінчення судових дебатів представником позивача заявлено суду про надання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції і докази таких витрат останній зобов`язався надати на протязі п`яти днів після ухвалення рішення.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, позивач надає: копію договору про надання правової допомоги №1-ОТ від 20.08.2021 з додатком 2 до цього договору, які укладені між ОСОБА_1 та адвокатом Тимощуком Є. С.; Акт №2 виконаних робіт від 26.01.2024 до Договору №1-ОТ від 20.08.2021 про надання правової допомоги.

У заяві адвокат Тимощук Є. С. просив стягнути з ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом дев`ятим частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не надано суду аргументованого клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги та не доведено неспівмірності витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у своїй постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц дійшов висновку, що:

«саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов таких висновків:

«втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Згідно з вимогами статей 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок, що:

«витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено».

На підтвердження заявлених витрати на професійну правничу допомогу позивачем подано до суду апеляційної інстанції:

копію договору про надання правової допомоги №1-ОТ від 20.08.2021 з додатком 2 до цього договору, які укладені між ОСОБА_1 та адвокатом Тимощуком Є. С., відповідно до умов яких Сторони за цим договором домовились внести зміни в розділ 1.2. договору доповнивши його підпунктом 1.2.2. з наступним змістом: «1.2.2. КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ, відповідно до чинного законодавства, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги без обмежень повноважень здійснювати представницькі повноваження у Вінницькому апеляційному суді по судовій справі №930/214/22»;

У зв`язку з внесенням змін шляхом доповнення підпунктом 1.2.2. до договору Сторони домовились, що фіксована вартість послуг (гонорар) адвоката за договором в частині виконання представницьких повноважень у Вінницькому апеляційному суді по справі №930/214/22 становить десять тисяч гривень 00 копійок, що складається з наступного:

- здійснення АДВОКАТОМ усіх необхідних дій щодо підготовки та подачі апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2023 та додаткове рішення від 22.11.2023, а також подальше представництво інтересів КЛІЄНТА в суді апеляційної інстанції;

Оплата гонорару КЛІЄНТОМ або за його дорученням іншою особою здійснюється в безготівковій формі на рахунок АДВОКАТА протягом 1-го місяця після розгляду справи Вінницьким апеляційним судом;

Акт №2 виконаних робіт від 26.01.2024 до Договору №1-ОТ від 20.08.2021 про надання правової допомоги, яким КЛІЄНТ та АДВОКАТ підтвердили факт надання правової допомоги та її вартість, яку КЛІЄНТ має сплати у погоджені в договорі строки.

При визначенні суми відшкодування суд має керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат.

Розподіляючи витрати, які позивач понесла на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правничої допомоги, додаткова угода, акт виконання робіт з надання професійної правничої допомоги є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений документально, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

При цьому відповідачі аргументованих заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надали.

З урахуванням обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн не суперечать принципу розподілу судових витрат.

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 листопада 2023 року задоволено частково. Рішення суду змінено в частині розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , та розподілу судових витрат, також змінено додаткове рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог.

Так, згідно заяви позивача про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову від 22.02.2023, ціна позову становила 228 182,75 грн, судом апеляційної інстанції стягнуто на користь позивача 203 807,49 грн. (з ОСОБА_2 - 179 432,23 грн, з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - 24 375,26 грн), що дорівнює 89,32% від заявлених позовних вимог (відповідно ОСОБА_2 - 88,04 %, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - 11,96 %).

Ураховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 8 932 грн.

Відтак колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 7 863 грн 73 коп. Відповідно з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 068 грн 27 коп.

Керуючись статтями 137, 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 863 (сім тисяч вісімсот шістдесят три) грн 73 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 068 (одна тисяча шістдесят вісім) грн 27 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. В. Сопрун