_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/69/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Огренич І.В.

за участю секретаря - Грабової Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65101, м. Одеса, вул. Інглезі, 5), -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства та просить суд ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса та внести зміни до актового запису №1748, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області в Книзі реєстрації народжень 06.10.2011, зазначивши у графі батько « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».

При цьому заявниця посилається на те, що з 2010 року вона перебувала у сімейних стосунках з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. З 2010 по 2012 роки вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 . Відповідно до Свідоцтва про народження в графі батько зазначено « ОСОБА_4 ». Відомості про батька дитини записані в актовому записі про народження за вказівкою заявниці, у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, оскільки батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі та не звернулись до відділу РАЦС з спільною заявою щодо визнання батьківства. ОСОБА_2 за життя визнавав себе батьком дитини, однак у зв`язку з матеріальними труднощами, пов`язаними з побутовими проблемами, відсутністю роботи припинив з заявницею сімейні стосунки і переїхав до своїх батьків у с. Мирне Біляївського району Одеської області, згодом влаштував особисте життя з іншою жінкою та створив іншу сім`ю. ОСОБА_1 зазначила, що батько дитини по можливості дбав та турбувався про сина, дуже його любив та намагався проводити з ним час, забирав дитину зі школи, вони разом відвідували спортивні секції. У жодної особи не було сумніву, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 . З початку військової агресії російської федерації проти України, у 2022 році ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ та трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Берислав Херсонської області. На даний час, заявниця, як законний представник свого неповнолітнього сина, має намір оформити пенсію у зв`язку із втратою годувальника та пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Факт батьківства померлого ОСОБА_2 відносно сина необхідний для оформлення пенсії, пільг малолітній дитині у зв`язку із втратою годувальника та одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини, а тому вона змушена звернутися до суду із даною заявою.

У судове засідання заявниця не з`явилась, представник заявниці - адвокат Веліксар А.В. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги підтримала, заяву просить задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа: представник Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заявниця в період з 2010 по 2012 роки проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою ЖБК «Центральний-19» за №14 від 05.08.2023.

Так, 25.09.2011, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , заявниця народила сина ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження №1748 Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 06 жовтня 2011р.). В свідоцтві про народження дитини в графі батько зазначено « ОСОБА_4 », в графі мати - « ОСОБА_5 ».

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 05.06.2015, відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані в актовому записі про народження, у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, оскільки батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі та не звернулись до відділу РАЦС з спільною заявою щодо визнання батьківства.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2017 заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (Свідоцтво про зміну імені Серії НОМЕР_2 , актовий запис №79 Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04.10.2017р.).

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть №267 від 13.06.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок військових дій у м. Берислав Херсонської області (актовий запис про смерть №440 Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.06.2023).

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32).

Відповідно до змісту ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до п.3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Згідно п.9 постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

На підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 заявницею надано: заяву матері ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Ніною Олександрівною, зареєстрована в реєстрі за № 552 від 21.06.2023, згідно якої ОСОБА_8 не заперечує, щодо встановлення факту того, що ОСОБА_3 є рідним сином її сина - ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні військового обов`язку щодо захисту України від російської агресії; Довідку Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-19» за №14 від 05.08.2023; відповідь адміністрації Одеського ліцею № 86 Одеської міської ради; відповідь з ДЮФК «Чорноморець»; відповідь з КНП «ДМП № 6» ОМР; письмові пояснення ОСОБА_9 ; спільні фотознімки загиблого разом з малолітньою дитиною.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 40537 від 07.12.2023, проведеного Медико-генетичним центром «Мама Папа» вбачається, що ймовірність того, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,98%.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження № 40537 від 07.12.2023, вважає, доведеним факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт батьківства померлого ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідний заявниці для оформлення пенсії, пільг малолітній дитині, у зв`язку із втратою годувальника та одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У відповідності до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

При таких обставинах, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.10,12,13,18,81,211,247,258,259,268,273,293,294,295-300,315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65101, м. Одеса, вул. Інглезі, 5) - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Внести зміни до актового запису №1748, складеного 06 жовтня 2011 року, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: зазначити у графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець с. Мирне, Біляївського району, Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2023.

Суддя Огренич І. В.