Справа № 357/9972/19
Провадження № 4-с/357/9/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

заявник - ОСОБА_1 ;

представник заявника адвокат Чорний О.В.;

приватний виконавець Літвиненко О.В.;

представник стягувача - Васюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною скаргою, в якій просить: 1) визнати протиправною та скасувати оцінку майна відповідно до висновку майна від 21.12.2023, зробленого ФОП ОСОБА_2 щодо нежитлової будівлі, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; 2) визнати протиправною та скасувати оцінку майна відповідно до висновку майна від 21.12.2023, зробленого ФОП ОСОБА_2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0018, площею 0,05053 га з цільовим призначенням: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; 3) зупинити передачу на реалізацію майна, а саме нежитлової будівлі, місцезнаходження: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0018, площею 0,5053 га з цільовим призначенням: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка О.В. перебуває зведене виконавче провадження № 73178477, до складу якого входять три виконавчі провадження ВП № 73171370, № 73176225 та № 73178207, відкриті на підставі виконавчих листів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 у справі № 357/9972/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми в розмірі 86 400 доларів США, що еквівалентно у гривні 3 940 405,08 грн., та на суму 42 778,28 грн. (далі - ЗВП № 73178477). Приватним виконавцем описано та арештовано майно боржника: нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0018, площею 0,5053 га з цільовим призначенням: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: АДРЕСА_1 . В подальшому, приватним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 для визначення ринкової вартості майна. 16.11.2023 приватним виконавцем отримано звіти оцінювача, відповідно до яких ринкова вартість вказаних нежитлової будівлі та земельної ділянки складає 668 150 грн. Скаржник не погоджується з оцінкою нерухомості, вказує, що у висновках про вартість майна відсутні дані про неможливість особистого огляду об`єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1,6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Скаржник надає інший звіт про оцінку, відповідно до якого вартість нежитлової будівлі та земельної ділянки складає 3 287 640 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

24.01.2024 ухвалою судді вказану скаргу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні 02.02.2024.

02.02.2024 від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка О.В. на електронну адресу суду надійшов відзив (пояснення) на скаргу, відповідно до якого приватним виконавцем і суб`єктом оціночної діяльності в повній мірі дотримано послідовність проведення оцінки майна відповідно до національних стандартів оцінки майна. Твердження скаржника про те, що у висновках про вартість майна відсутні дані про неможливість особистого огляду об`єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, виникли через те, що він не скористався своїми процесуальними правами, як сторони виконавчого провадження і не ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 73178477. Матеріали даного зведеного виконавчого провадження містять звіт про оцінку майна нежитлової будівлі та земельної ділянки, згідно з яким суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання ОСОБА_2 особисто обстежено об`єкт оцінки та зроблено відповідні фото, які додані до даного звіту. Ця обставина повністю спростовує твердження скаржника про порушення оцінювачем чинного законодавства. Крім того вказує, що наданий скаржником звіт про оцінку майна зроблено 14.04.2023, тому термін його дії закінчився. Просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

08.02.2024 від стягувача у зведеному виконавчому провадженні № 73178477 ОСОБА_3 на електронну адресу суду надійшло заперечення на скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання ОСОБА_2 особисто обстежено об`єкт оцінки та зроблено відповідні фото, які додані до звіту, а наданий скаржником звіт про оцінку спірного майна є протермінованим та виготовлений на замовлення ОСОБА_4 з метою визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для сплати судового збору по судовій справі № 357/14926/23. Вказано також, що в порушення процесуальних норм ЦПК України, скаржником не надіслано на його адресу копії скарги з додатками, що є підставою для залишення скарги без руху.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, надали пояснення, просили задовольнити. Додатково зазначили, що не оскаржували постанову приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності, з матеріалами виконавчого провадження не знайомились, рецензію оскаржуваного звіту не робили, а також не отримували повний звіт. Також заявник повідомив, що надав звіт для порівняння ціни.

Приватний виконавець в судовому засіданні скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення, надав пояснення по суті справи, зазначивши, що нерухоме майно було описано в межах виконавчого провадження та призначено суб`єкта оціночної діяльності, до нерухомого майна вільний доступ та оцінщик здійснив його огляд, про зазначено у звіті.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення скарги, повідомив про отримання її копії, вказав про недійсність наданого заявником звіту, а також повідомив про надання до суду доказів понесених витрат на правову допомогу.

Вислухавши пояснення учасників провадження та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка О.В. перебуває зведене виконавче провадження № 73178477, до складу якого входять три виконавчі провадження ВП № 73171370, 73176225 та 73178207, відкриті на підставі виконавчих листів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 у справі № 357/9972/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 86 400 доларів США, 30 958,58 грн. та 11 820 грн.

16.11.2023 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та арештовано нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

06.12.2023 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та арештовано земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0018, площею 0,5053 га з цільовим призначенням: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

18.12.2023 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника, суб`єктом оціночної діяльності призначено ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку про вартість майна ФОП ОСОБА_2 , ринкова вартість нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 490,4 кв.м. та земельна ділянка площею 0,5053 га з кадастровим номером :01:018:0018 за адресою: АДРЕСА_1 , складає 668 150 грн., в тому числі ринкова вартість земельної ділянки становить 150 792 грн.

З вказаного звіту вбачається, що ФОП ОСОБА_2 має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 596/2022 від 06.12.2022, виданий Фондом державного майна України, на право займатись практичною оціночною діяльністю за спеціалізацією 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» (інформація з відкритих джерел).

При визначенні вартості майна оцінювачем використовувались законодавчі акти, зокрема Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методика оцінки майна, Правила визначення фізичного зносу житлових будинків, Міжнародні стандарти оцінки, Національні стандарти № 1, 2.

Також звіт про оцінку містить дані про огляд об`єктів оцінки суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , як зовнішнього, так і внутрішнього. Так, у звіті вказано: сторінка 5 - «Оцінювач інспектував об`єкт оцінки особисто»; сторінка 12 - «Технічна характеристика оцінюваного об`єкта, отримана на підставі візуального обстеження оцінювачем та технічного паспорта»; сторінка 13 - «Загальний технічний стан об`єкта на дату огляду, згідно візуального огляду: незадовільний»; сторінка 14 «стан консруктивних елементів будівлі визначено згідно візуального огляду».

В доданих до звіту матеріалах містяться фотографії нежитлової будівлі та земельної ділянки.

При визначенні вартості майна використано дохідний та порівняльний методичні підходи.

23.12.2023 приватний виконавець надіслав сторонам виконавчого провадження повідомлення про визначення вартості майна боржника разом з копією звіту про вартість майна боржника.

Вказане повідомлення скаржник отримав засобами поштового зв`язку 02.01.2024 та звернувся до суду зі скаргою 11.01.2024, тобто в межах встановленого строку.

ОСОБА_1 в підтвердження своїх доводів надано звіт про оцінку ТОВ «Інфо-Центр Консалтинг» від 14.04.2023, відповідно до якого вартість спірної нежитлової будівлі та земельної ділянки складає 3 287 640 грн.

При вирішенні скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 цього Закону).

Згідно з п. 6, 15, 22 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) зроблено висновок, що «чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону № 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів».

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зазначено, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як визначено ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

За приписами ч. 3 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до ст. 13 цього Закону для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким нормативно-правовим актом з оцінки майна є, зокрема Національний стандарт № 1.

Відповідно до п. 1 зазначеного акта, Національний стандарт № 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Згідно з п. 50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту № 1, незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з п. 56 Національного стандарту № 1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

За приписами ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує в будь-якому випадку ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 211/2171/15, від 01.10.2020 у справі № 2-2394/10, від 15.10.2020 у справі № 917/628/17, від 07.04.2021 у справі № 753/3055/18.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2023 у справі № 909/121/22 зазначено, що «обов`язок оцінювача щодо здійснення особистого огляду об`єкта оцінки прямо передбачений чинним законодавством, при цьому обґрунтованих, вмотивованих та аргументованих міркувань щодо неможливості особистого огляду об`єкта оцінки судом апеляційної інстанції не встановлено. Верховний Суд акцентує, що ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних (кількісних, якісних показників) та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, що в кінцевому результаті безпосередньо може вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого майна за заниженою/завищеною ціною, а відтак і на достовірність та об`єктивність оцінки майна. У свою чергу замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки».

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Ознайомившись із звітом про оцінку майна, заявник, не погоджуючись з ним, відповідно до ст. 447 ЦПК України скористався своїм правом на оскарження дій державного виконавця, що пов`язані з оцінкою нерухомого майна боржника, оскільки звіт складено без огляду об`єкта оцінки, у ньому відсутні відомості про неможливість особистого огляду об`єктів дослідження, не зазначено обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням п. 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Судом встановлено, що оцінювачем безпосередньо оглядався об`єкт оцінки, про що вказано у висновку про вартість майна, тому відсутня необхідність вказувати про неможливість особистого огляду об`єктів дослідження та обґрунтувати застереження і припущення щодо використання результатів оцінки, здійсненої саме без особистого огляду.

Окрім того, наданий скаржником звіт про оцінку ТОВ «Інфо-Центр Консалтинг» від 14.04.2023 не приймається судом до уваги, оскільки в порушення абз. 2 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» складений раніше дати винесення постанови про арешт такого майна, а в порушення ч. 6 ст. 57 вказаного Закону з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання пройшло більше шести місяців.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Тобто, вищезазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяє швидко та ефективно захистити права боржника.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення скаржника з запитом про рецензування звіту про оцінку його майна, зустрічна оцінка після винесення постанови про арешт майна також не проводилась, при цьому судом не встановлено порушень оцінювачем будь-яких норм законодавства.

В судовому засіданні після надання пояснень та дослідження матеріалів справи, від учасників справи не надходило будь-яких клопотань чи доповнень, вважали за можливе завершення судом розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 260, 353, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.02.2024.

Суддя А. Ю. Цуранов