Справа №: 398/2315/23
провадження №: 2/398/338/24
"18" січня 2024 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Моторно транспортне страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
Ухвалою суду від 12.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.64).
Ухвалою суду від 07.12.2023 року закрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення 2600 грн. різниці між розміром майнової шкоди та страховим відшкодуванням (а.с.123).
Ухвалою суду від 07.12.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.125).
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гулян Я.В. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повній мірі, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.38, 39, 138).
Представник відповідача - товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції (а.с.73, 111, 114, 133).
Представник третьої особи Моторно транспортного страхового бюро України адвокат Гусєв П.В. подав до суду письмові пояснення в яких не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просить проводити у його відсутність (а.с.74, 79-95, 113, 131).
Суд на підставі ст.ст.223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів, в заочному порядку, за згодою позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.15).
05.01.2021 року о 13 год. 05 хв. на перехресті вулиць Івана Зайця та Трудових Резервів в м. Олександрії Кіровоградської області ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Master», державний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпеці виконання свого маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 10.10 Правил дорожнього руху України.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/192/21 від 19.01.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави. Постанова набрала законної сили 01.02.2021 року (а.с.11-14).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/2441568 (а.с.10).
05.01.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8).
Відповідно акту прийому-передачі виконання робіт та розрахункової квитанції серії ЛВАК 704665 від 20.01.2021 року вартість послуг ФОП ОСОБА_3 за складання звіту з визначення вартості матеріального збитку автомобіля Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 2 400 гривень (а.с.54).
06.05.2021 року ОСОБА_1 направив ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» заяву про страхове відшкодування у зв`язку з пошкодженням внаслідок ДТП транспортного засобу Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).
Судом встановлено, що на момент розгляду справи шкода, завдана позивачу ОСОБА_1 у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу, відшкодована не була, оскільки доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно із ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п.34.1 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до пункту 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 вказаного Закону), що було здійснено ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження у справі.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» підлягає стягненню сума страхового відшкодування за збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Вирішуючи питання про розмір суми, яка підлягає стягненню, суд враховує, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку страхової компанії відшкодовувати втрату товарного вигляду транспортного засобу. Але такі збитки можуть бути покладені на винуватця на підставі загальних положень ЦК України, які останній повинен відшкодувати.
Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій, передбачених ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.625 ЦК України, суд виходить з наступного.
При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.526, ч.2 ст. 625 ЦК України).
За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (ст.36.5 Закону).
Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підставі ст.ст.137, 139, 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1165,01 грн. (а.с.60), 2400 грн. витрат пов`язаних з проведенням оцінки пошкодженого автомобілю (а.с.54), 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.37, 38, 39).
Щодо вимоги МТС БУ про розподіл понесених ними витрат за надану професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн., то за відсутності доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд не може дійти обґрунтованого висновку про їх задоволення.
Керуючись ст.ст.16, 625, 979, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України ст.ст.4, 10-13, 76-83, 137, 139, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Моторно транспортне страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 18.01.2024 року.
Суддя: Л.І. Стручкова