ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1597/2003Головуючий у 1-й інстанції Теслюк Я.С.
Провадження № 22-ц/817/276/24 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

24 січня 2024 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 3 червня 2003 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 3 червня 2003 року, пропустивши строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що про судове засідання, яке відбулось 3 червня 2003 року та про розгляд справи у суді він не був повідомлений належним чином, оскільки постійно знаходився на роботі у США.

Оскільки апеляційну скаргу було подано безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, тому з метою перевірки доводів скаржника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом до Чортківського районного суду Тернопільської області надіслано запит за №2-1597/2003/129/2024 про витребування цивільної справи №2-1597/2003.

На вказаний запит, Чортківський районний суд Тернопільської області надав відповідь №1-7/15/2024 з якої вбачається, що справа №2-1597/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу була знищена. До даної відповіді було долучено належним чином засвідчену копію рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 3 червня 2003 року.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18) вказано, що «загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21) зазначено, що «відповідно до загальновизнаного положення про дію процесуальних норм у часі незалежно від часу відкриття провадження у справі при вчиненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент їхнього вчинення (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц). ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, у частині третій статті 3 передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, застосовним досудових рішень, ухвалених судами першої інстанції перед набранням чинності цією редакцією кодексу, такі рішення набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст .292 ЦПК України (в редакцій чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду) апеляційні скарги, апеляційне подання прокурора на рішення суду першої інстанції можуть бути подані протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати наданих процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Заінтересовані особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В описовій частині рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 3 червня 20203 року зазначено, що відповідач позов визнає, тобто ОСОБА_1 станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду було відомо про розгляд даної справи судом (існування судового провадження).

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 3 червня 2003 року ОСОБА_1 подав 9 січня 2024 року, тобто із спливом більше 20 років, з урахуванням того, що останньому було відомо про розгляд даної справи судом, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Долучена до апеляційної скарги копія посвідчення особи на повернення в Україну №CR314404, виданого 11 серпня 2021 року та зі строком дії до 11 вересня 2021 року не свідчить про те, що станом на червень 2003 року ОСОБА_1 перебував за межами України. З цього посвідчення вбачається лише дата повернення до України. Однак посвідчення не містить інформації про дату виїзду ОСОБА_1 за межі України, його відсутність на території України у 2003 році.

Слід зазначити, що доводи ОСОБА_1 про те, що про розірвання шлюбу йому стало відомо лише 20 грудня 2023 року не заслуговують на увагу, оскільки заяву про отримання оскаржуваного рішення суду скаржник подав 20 грудня 2023 року, що свідчить про обізнаність останнього про наявність (існування) даного рішення до звернення із заявою (скаржником не наведено обставин, які попередньо зумовили його звернення до суду із заявою про видачу рішення суду, про існування якого, як стверджує останній не знав).

Керуючись статтею 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 3 червня 2003 року у цивільній справі №2-1597/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.