Справа № 212/6155/20
У Х В А Л А

25 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - Чайкін І.Б., за участю: секретаря судового засідання Лапіної А.В., розглянувши в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження суді Чайкіна Ігоря Борисовича .

Ухвалою суду від 19.07.2022 року з метою дотримання принципу ефективності процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджанню подальшому провадженню у справіпоновлено провадження у справі із стадії підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року зупинено провадження у справі у вказаній справі до набрання законної сили рішення суду по справі № 212/1055/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору по суті.

Ухвалою суду від 01.12.2023 року поновлено провадження у цивільній справі із стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 19.12.2023 року о 13.00 годині, про що повідомлено сторони.

Позивачка ОСОБА_1 повідомлена про дату судового засідання на 19.12.2023 року о 13.00 годині за допомого смс-повідомлення, вказане смс повідомлення доставлено на номер телефону, який вказаний в позовній заяві НОМЕР_1 (а.с.2), смс - повідомлення доставлено 07.12.2023 року о 16:29:36 годині.

Проте, позивачка ОСОБА_1 до суду 19.12.2023 року о 13.00 годині не з`явилася, будь-яких клопотань на адресу суду не направила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, у зв`язку з чим ухвалою суду від 19.12.2023 року відкладено судове засідання через неявку позивачки та попереджено її про наслідки повторної неявки у судове засідання без поважних причин (а.с. 95-96).

В судове засідання 25.01.2024 року о 10.00 годині позивачка повторно не з`явилася в судове засідання, належним чином вважається повідомленою про день, час та місце розгляду справи за допомогою смс-повідомлення на мобільний номер зазначений в позові, смс -повідомлення доставлено 19.12.2023 року о 18:03:50 годині, а також за допомогою поштової кореспонденції (судової повістки про виклик до суду), яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань про відкладення розгляду справи та заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За правилами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин - ч. 3 ст. 131 ЦПК України

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, виходячи із зазначеного вище, позовна заява залишається судом без розгляду у разі сукупності певних умов, а саме належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з`явився у судове засідання; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При наявності сукупності зазначених умов, причини повторної неявки у судове засідання позивача, який належним чином був повідомлений про місце і час слухання справи, правового значення не мають.

Поважність причини неявки позивача враховується при першій неявці.

Зважаючи на вказані норми закону та їх роз`яснення слід вважати, що суд при першій неявці позивача позбавлений можливості розгляду справи за відсутності позивача (його представника) у судовому засіданні у випадку належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду та за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності, натомість взмозі відкласти розгляд справи. При повторній же неявці позивача (його представника) у випадку належного повідомлення про час та місце судового розгляду та за відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, суд позбавлений можливості розгляду справи, відкладення розгляду, незважаючи на причини неявки та зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Тобто, позовна заява при повторній неявці в судове засідання належним чином повідомленого позивача залишається без розгляду незалежно від причин його неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Слід відзначити, що позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивача вдруге поспіль про судове засідання, його неявка у таке, відсутність у справі заяви про розгляд справи за відсутності позивача, у відповідності до ч.5 ст 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, позбавляє суд можливості для проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити позовну заяву без розгляду.

Наслідки, передбачені ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Такий наслідок неявки позивача є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті.

Сама по собі неявка позивача може свідчити про втрату інтересу до вирішення справи. Вирішення спору у такому випадку є порушенням диспозитивності за відсутності клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовною заявою вказано адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , а також номер мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с.2).

В силу ч.ч. 2, 3, 6 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставлянням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином про розгляд справи 25.01.2024 року о 10.00 годині, про що свідчить відмітка працівника ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

За загальним правилом ч. 5 ст. 223ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні положеннями ст. 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постановах від 15.04.2020 у справі № 201/10953/18-ц, від 06.11.2020 у справі № 727/2484/17.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18, від 11.03.2021 у справі № 558/9/18, від 29.11.2021 у справі № 552/6333/19.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

У рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому цивільний процесуальний закон надає учасникам справи різні можливості для забезпечення їхніх прав брати участь у судовому процесі, довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, та бути почутими у суді.

Зокрема, ч. 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Ст. 212 ЦПК України передбачає право особи приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції як з приміщення іншого суду, так і поза приміщенням суду.

Однак реалізацію даних цивільних прав таким чином, щоб забезпечити свою участь у судових засіданнях, позивачка ОСОБА_1 не здійснила, що дає підстави вважати про відсутність у позивачки волевиявлення на подальший судовий розгляд цивільної справи, ініціатором якої була вона була сама.

При цьому суд звертає увагу, що неявка позивачки у підготовче засідання та у судові засіданні мала систематичний характер, що призводило до необхідності постійного відкладення таких судових засідань. Більше того, незважаючи на зобов`язання судом позивача та її представника подати докази поважності причин неявки у судові засідання, такі докази суду надані не були.

Суд звертає увагу, що позивачка звернулася до суду із позовом 19.08.2020 року, ухвалою судді від 01.08.2022 року було зупинено провадження у справі, згодом ухвалою суду від 01.12.2023 року поновлено провадження у цивільній справі із стадії підготовчого судового засідання, проте в підготовчі засідання позивачка не з`являлася, в судові засідання 19.12.2023 року та 25.01.2024 року не з`являлася.

На противагу цьому, відповідачка ОСОБА_2 належним чином виконувала свої процесуальні обов`язки, систематично прибувала у підготовчі засідання та судові засідання, через канцелярію суду подала заяву в якій просила залишити позов без розгляду через систематичну неявку позивачки у судові засідання. Відтак тривалий розгляд справи у зв`язку з неявкою у судові засідання позивачки ОСОБА_1 порушує права відповідачки ОСОБА_2 на розгляд справи у розумні строки та прийняття за наслідками розгляду рішення, яке останні зобов`язані виконувати.

Суд акцентує увагу, що ним вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

З огляду на те, що позивачка двічі не з`явилася у судові засідання та не подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідачка подала заяву про залишення позову без розгляду, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном - залишити без розгляду.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 25.01.2024 року.

Суддя І. Б. Чайкін