ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1130/23
номер провадження 2/695/190/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря Шевченка В.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

07.06.2023 р. від позивача до суду надійшла заява, в якій він просив закрити провадження, оскільки він відмовляється від позову в зв`язку зі станом здоров`я та особистим переконанням.

У судове засідання 17.01.2024 позивач не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Також позивач не повідомив суду про надання повноважень будь-якій особі на представництво його інтересів.

Представник відповідачки адвокат Соколишина Л.Б. у судовому засіданні не заперечувала проти закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову, оскільки це право позивача відмовитися від позову. Натомість представник просила стягнути понесені відповідачкою витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн., про які було заявлено у відзиві та які документально підтверджені.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

03.04.2023 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

05.05.2023 р. відкрито провадження в справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 28.07.2023 р.

26.05.2023 р. від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Соколишиної Л.Б. надійшов відзив на позовну заяву, в якому адвокат просила відмовити в позові повністю та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

07.06.2023 р. від позивача до суду надійшла заява, в якій він просив закрити провадження, оскільки він відмовляється від позову в зв`язку зі станом здоров`я та особистим переконанням.

26.07.2023 р. від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Соколишиної Л.Б. надійшла заява, в якій сторона відповідача не заперечувала проти задоволення заяви позивача про відмову від позові та закриття провадження, при цьому адвокат просила стягнути з позивача понесені відповідачкою витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Таке ж право передбачене й ч.1 ст.206 ЦПК України.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч.3 ст.206 ЦПК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження в зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч.2 ст.256 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову та на підставі ст.255 ЦПК України закрити провадження в справі, оскільки позивач, відповідно до положень ст.ст.49, 255 ЦПК України, відмовився від позову, підстав для неприйняття такої відмови судом не встановлено, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін. У зв`язку з неявками позивача в судові засідання, судом в листах вих.№695/1130/23/37502/23 від 20.11.2023 р. та вих.№695/1130/23/40735/23 від 13.12.2023 р. були роз`яснені наслідки відмови від позову та закриття провадження.

Суд, зважаючи на волевиявлення позивача, приймає відмову від позову. Провадження в справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України в разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною відповідача надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 15.05.2023 р., квитанція до прибуткового касового ордера №15 від 15.05.2023 р. на суму 8000,00 грн., довідка-розрахунок витраченого часу від 24.04.2023 р. з переліком наданих послуг на загальну суму 8000,00 грн. , акт приймання наданих послуг від 24.07.2023 р.

Оскільки позивач відмовився від позову, то відповідно до положень ч.3 ст.142 ЦПК України понесені ним витрати у вигляді сплаченого судового збору не підлягають відшкодуванню, а понесені стороною відповідача витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень), документально підтверджені та заявлені до стягнення, підлягають відшкодуванню.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 255, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів закрити в зв`язку з відмовою позивача від позову.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст ухвали виготовлено 19.01.2024 р.