Справа № 692/243/24
Провадження № 2-о/692/17/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його опікуном ОСОБА_2 , вказавши, що є племінником ОСОБА_2 , а та, відповідно, його тіткою. При цьому посилався на ч. 3 ст. 296 СК України як на правову підставу звернення з даною заявою.

Частиною 3 ст. 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до положень ст. 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання ; сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України не визначають поняття близькі родичі та переліку таких осіб.

Згідно частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У подібних правовідносинах, які виникають між опікуном та підопічним, в тому числі який визнаний судом недієздатним, віднесено до близьких родичів лише батьків, дітей, братів, сестер, що вбачається з положень ч. 1 ст. 68 ЦК України, згідно якої опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Конституційний суд України у рішенні № 5рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") вирішив, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Комплексний аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює виниклі питання, дає можливість стверджувати, що дядько та тітка не віднесений законом саме до близьких родичів, і такими їх вважати підстав не має. При цьому ч.4 ст. 2 СК України прямо вказує, що даним кодексом не регулюються взаємовідносини, що склалися, зокрема, між племінником та його тіткою.

Матеріали справи не дають можливості прийти до висновку, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (племінник та тітка) є членами сім`ї чи близькими родичами у розумінні СК України, а отже, ОСОБА_1 не належить до категорії осіб, визначених ст. 296 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного, враховуючи, що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто, не має процесуальної дієздатності, позовна заява підлягає поверненню заявнику.

При цьому суд зауважує, що відсутність у заявника законних підстав для подачі заяви про визнання особи недієздатною не позбавляє права інших суб`єктів, визначених процесуальним законом, на звернення з такою заявою до суду.

Керуючись ст.ст.185 ч.4 п. 1, 260, 296, 353, п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - повернути заявнику.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Л.О. Левченко