Справа № 372/3914/23
Провадження 2-226/24
ухвала

23 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко М.В.

при секретарі Сікорській М.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гаврися Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Центренерго» про визнання наказів протиправними, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді знаходиться вказана справа.

19.12.2023 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_2 надійшло ряд заяв та клопотань, зокрема: Заява позивача про відмову від визнання обставин в якій він просить визнати загальновідомою обставину, яка не потребує доказування, що людська пам`ять є недосконалою, може припускатися до помилок при відтворенні подій та фактів, свідком яких був носій такої пам`яті або які стали відомими такому носію у певний період часу, прийняти відмову позивача від обставини в позові (п. 20) ознайомлення відповідачем позивача під підпис з Положенням про Департамент безпеки та контролю ПАТ, затверджене рішенням Дирекції ПАТ (протокол засідання № 35/2021 від 26.05.2021) та Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ, затверджене рішенням Дирекції ПАТ (протокол засідання № 50/2021 від 02.07.2021), внаслідок помилки позивача, що має істотне значення. Заява позивача про допит його в якості свідка, якій він просить допитати його в якості свідка про обставини, що мають значення для справи. Клопотання позивача про визнання доказів недопустимими, а саме просить суд визнати заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.05.2023 року, які подані відповідачем разом з відзивом та іншими документами, на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 01.11.2023 року, у якості доказів недопустимими, недостовірними та виключити їх з числа доказів й розглядати справу на підставі інших доказів. Заява про забезпечення доказів.

Крім того 23.01.2023 року через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення відзиву та доказів, які подавались разом із ним поза увагою та без розгляду, в якому він просить залишити відзив відповідача та докази, які подавались разом із ним поза увагою та без розгляду, за не направлення копії відзиву позивачеві порушити питання щодо накладення на відповідача стягнення у вигляді штрафу, за спробу ввести суд в оману щодо дійсних обставин справи порушити питання про притягнення відповідача до відповідальності, встановлену законом.

22.01.2024 через канцелярію суду від представника відповідача ПАТ «Центренерго» Гаврися Я.Б. було подано письмові заперечення на заяву про відмову від визнання обставин та на заяву про забезпечення доказів, в яких він просить відмовити в задоволенні таких заяв, посилаючись на їх необґрунтованість.

Разом з вище переліченими заявами та клопотанням сторонами та представника сторін були подані додаткові докази.

В судовому засіданні поставлено на обговорення заяви та клопотання представників сторін.

Представник позивача Логвиненко С.П. в судовому засіданні всі подані ним заяви та клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в цих заявах та клопотаннях.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти заяв та клопотань представника позивача крім заяви про допит позивача в якості свідка, посилаючись на їх необґрунтованість.

Вирішуючи клопотання представника позивача про забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно ст. 76 ЦПК України під доказами розуміються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Заява про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів повинна містити обґрунтування про те, які саме обставини можуть підтвердити письмові докази, оскільки докази, які не стосуються справи та предмета доказування, або одержані із порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини, судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

За приписами ч. 1ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

З матеріалів поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що вона не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх отримання стане згодом неможливим або утрудненим.

Таким чином, заява представника позивача про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним ст. 116 ЦПК України, що, у свою чергу, свідчить про її необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення.

Поряд із тим, слід прийняти до уваги, що незважаючи на форму доводи і суть вимог заява про забезпечення доказів фактично містить вимоги про витребування доказів, яким вже надавалась правова оцінка у чинних судових рішеннях.

Зокрема у задоволенні вимог тієї саме особи про витребування тих саме доказів від тієї саме особи вже було відмовлено ухвалами Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року, 27 листопада 2023 року.

Не змінюючи своєї правової оцінки подібним вимогам суд послідовно вважає клопотання представника позивача безпідставними, оскільки представником позивача не доведено наявність правових і фактичних підстав для вжиття заходів забезпечення доказів чи витребування доказів.

Суд вважає вимоги клопотання такими, що виходять за межі цієї цивільної справи, порушують права та законні інтереси інших осіб, які не є учасниками цього цивільного спору, документи, які пропонується витребувати можуть містити персональні дані інших осіб, що не є учасниками цього судового провадження, стосуються внутрішньої діяльності юридичної особи, яка є промисловим об`єктом, що має загальнодержавне стратегічне значення, можуть містити комерційну або державну таємницю, розголошення якої під час воєнного стану без достатніх правових підстав є неприпустимим. Відтак, витребування зазначених у клопотанні представника позивача доказів саме в межах цієї справи не обумовлюється потребою вирішення саме цього позову, тому є необґрунтованим. При цьому задоволення вимог щодо витребування доказів раніше винесеною у цій справі ухвалою від 01 листопада 2023 року в достатній мірі забезпечує потреби належного вирішення цього спору, оскільки витребувані докази дійсно стосуються меж саме цього позову. Додаткових суттєвих аргументів при заявленні втретє фактично аналогічного клопотання представником позивача не наведено у самому клопотанні та не повідомлено під час судового засідання, а додаткові доводи представника позивача у цій заяві фактично зводяться до обґрунтування незгоди із раніше винесеними судовими рішеннями.

Також повторно слід звернути увагу представника позивача на неприпустимість зловживання процесуальними правами та необхідність добросовісно реалізовувати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Вирішуючи заяву представника позивача про допит позивача в якості свідка, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до положень ст. 92 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Суд, вислухавши думку представників сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з огляду на аналіз викладених вище норм ЦПК України, обставини справи, з урахуванням того, що позивач подав до суду заяву про допит його в якості свідка, вважає за необхідне задовольнити клопотання про допит позивача в якості свідка.

Вирішуючи заяви представників сторін в частині залучення доказів та інші заяви та клопотання представників сторін суд приходить до наступного.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За таких обставин, враховуючи думку учасників процесу, необхідність забезпечення повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи, суд вважає можливим залучити до матеріалів справи подані представниками сторін докази. Оцінка доказів буде надана на більш пізній стадії процесу.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 51, 53, 69, 84, 106-108, 222 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення доказів відмовити.

Заяву представника позивача про допит позивача в якості свідка задовольнити.

Допитати позивача ОСОБА_2 в якості свідка в межах розгляду цієї цивільної справи.

Заяви представників сторін в частині залучення доказів задовольнити.

Залучити до матеріалів справи подані сторонами докази.

Інші заяви та клопотання представників сторін залучити до матеріалів справи, надавши їм оцінку на стадії надання оцінки доказам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В.Кравченко