Справа № 573/2503/23
Номер провадження 2/573/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції.

27 грудня 2023 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовані тим, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 06 червня 1992. Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить її інтересам, та у зв`язку з цим просить розірвати шлюб між ними.

Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилась, долучила письмову заяву про підтримання позову та розгляд справу без її участі ( а. с. 14 ).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, долучив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає ( а.с. 15)

Частинами першою та четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08 січня 2024 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 11).

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 06 червня 1992 у відділі РАЦС Білопільського виконкому, про що складено відповідний актовий запис № 43. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 5).

Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на критерії шлюбу та сім`ю, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Частина 2 ст. 16 Декларації ООН «Загальна декларація прав людини» від 10 грудня 1948 року містить положення, за якими шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце.

Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Висновки суду.

Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та заяв сторін, вони не мають наміру зберегти шлюб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поновлення шлюбних відносин та подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін.

У зв`язку з наявністю заяви позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 81, 141-142, 247, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 06 червня 1992 у відділі РАЦС Білопільського виконкому, про що складено відповідний актовий запис № 43, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 536,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Сумській області повернути ОСОБА_7 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., який відповідно до квитанції № 44 від 27.12.2023 був сплачений нею через філію СОУ АТ «Ощадбанку» на розрахунковий рахунок UA 0018526, код отримувача: 37970404, банк отримувача: 899998, Казначейство України).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Суддя