справа № 363/2932/22 головуючий у суді І інстанції Рудюк О.Д.
провадження № 22-з/824/111/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

19 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником Бекіровим Сіраном Нусрєтовичем , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Бекіровим С.Н. , задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року скасовано та прийнято постанову. У задоволенні позову ПАТ «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовлено.

06 грудня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником Бекіровим С.Н. , про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути на його користь з позивача судові витрати, понесені на правову (правничу) допомогу у розмірі 8 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції адвокатом було надано правові послуги, вартість яких становить 8 000 грн. Факт надання послуг підтверджується договором про надання правової допомоги, додатковою угодою до договору про надання правової допомоги, актом прийому-передачі наданих послуг, рахунком.

Заперечуючи проти задоволення заяви, ПАТ «Просто-страхування» вказує про те, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано встановлено вартість правової допомоги, що не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову. Оскільки, представником відповідача адвокатом Бекіровим С.Н. не було надано до суду розрахунку витрат та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), тому заява про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи не підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний розгляд справи по суті відбувався у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, а, відтак, заяву про ухвалення додаткового рішення апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 270 ЦПК України розглядає в тому самому порядку, що й апеляційну скаргу, тобто, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що відповідач зазначав про те, що орієнтовані витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду становлять 10 000 грн. Однак, попередній розрахунок таких витрат відповідач не подавав. Відповідна заява щодо понесення ним витрат у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України також не була зроблена.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на правову допомогу в сумі 8 000 грн. подана 04 грудня 2023 року представником відповідача адвокатом Бекіровим С.Н., тобто, після спливу п`яти днів з дня ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року. При цьому, клопотання про поновлення пропущеного строку для подання доказів понесених витрат відповідачем заявлено не було.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу чи в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України не надав суду доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи - підстав до стягнення зазначених витрат не вбачається.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 та від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витратна професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування ч. 8 ст.141 ЦПК України.

Крім того, суд зауважив, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає. Така практика запроваджена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Враховуючи зазначене, оскільки відповідач до ухвалення апеляційним судом рішення по справі не зробив заяви, що ним будуть надані докази понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, а також з урахуванням того, що заява про ухвалення додаткового рішення та докази понесених судових витрат подані ОСОБА_1 з пропуском строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Бекіровим Сіраном Нусрєтовичем , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.