ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/701/22 Номер провадження 22-ц/814/1207/24Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року, постановлене суддею Должко С.Р.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Опішнянської селищної ради, про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

10.08.2022 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі - АТ «Полтавагаз») звернулося в суд із указаним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.05.2023, просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 7 410,43 грн. та 2 481,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , з якою на підставі статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, на невизначений строк, укладено договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов такого договору є надання підписаної заяви-приєднання.

Відповідно до п.6.1. Договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператором ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, установленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРС.

Місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовлення потужності (п.6.3 договору).

Відповідно до Постанови НКРЕКП України №3037 від 24.12.2019 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз»: за період із 01.01.2020 по 30.06.2020 включно встановлено тариф у розмірі 1,14 грн. за 1 куб.м. на місяць (з ПДВ), з 01.07.2020 по 31.12.2020 - 1,31 грн. за 1 куб.м. на місяць (з ПДВ); згідно постанови НКРЕКП України №2460 від 16.12.2020 за період з 01.01.2021 - 2,316 грн. 1 куб.м. на місяць (з ПДВ), з 01.02.2021 - 2,136 грн. за 1 куб.м. (з ПДВ) на місяць; згідно постанови НКРЕКП України №2746 від 22.12.2021: за період із 01.01.2022 - 2,112 грн. за 1 куб.м. на місяць (з ПДВ).

Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу АТ «Полтавагаз» виконало належним чином. Проте відповідачем зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг, у порушення ст.ст.526, 714 ЦК України виконані не належним чином, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 7 410,43 грн., яку просить стягнути з відповідача разом із витратами на сплату судового збору.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позов подано представником товариства, чиї повноваження на підписання позовної заяви не підтверджені належними доказами. При цьому суд виходив із того, що позивачем не доведено право вимоги до відповідача за цим позовом, а також установлено порушення ним прав відповідача, як побутового споживача, неналежність розрахунку, порушення ЖК України в частині повної розшифровки структури тарифу, відсутність ліцензії на здійснення відповідної діяльності, а також самовільне використання позивачем газових мережа Полтавського району в межах смт.Опішня.

Позивач із рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення районний суд порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Наголошує на тому, що АТ «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, тобто є оператором газорозподільної системи. Факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є надання останнім підписаної заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), споживання природного газу та сплата рахунків за отримані послуги (серпень 2020 року 1 310,12 грн., грудень 2020 року - 724,00 грн.)

Тому твердження відповідача щодо відсутності договірних відносин з розподілу природного газу вважає такими, що не відповідають дійсності; із заявами про припинення розподілу природного газу відповідач не зверталася.

Указує на відсутність доказів, які б спростували наявність підстав для нарахування оплати за розподіл природного газу, а також доказів на підтвердження оплати такої заборгованості. Тоді як єдиними підставами, які б звільняли від оплати послуг з розподілу природного газу було б механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи та припинення діючого договору за заявою споживача, доказів чого у справі не має.

Зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 №5-р/201 визнано неконституційною процедуру створення НКРЕКП та порядку звільнення і призначення його членів; а законність ухвалених Національною комісією рішень Конституційним судом України під сумнів не ставилася. Крім того, постанови про встановлення тарифу на розподіл природного газу опубліковані на сайті НКРЕКП та постійно знаходяться у публічному доступі. Тому у разі незгоди з такими тарифами, відповідач мав право оскаржити їх в судовому порядку, але таке право не реалізував.

Наголошує на належності розрахунку заборгованості, здійсненого у відповідності до вимог Кодексу ГРС, тарифів, установлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу. Так, до позовної заяви додано розрахунок та карту споживача з помісячним визначенням вартості послуги, а також об`ємів споживання природного газу у відповідні періоди та діючі тарифи, і такий розрахунок не спростований відповідачем.

Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності повноважень на представництво інтересів АТ «Полтавагаз» Ревягіною С.І., оскільки остання діяла на підставі виданої на її ім`я довіреності; щодо ненадання до позову Витягу з ліцензійного реєстру, оскільки ліцензування здійснюється виключно в електронному вигляді; щодо самовільного користування АТ «Полтавагаз» газовими мережами в межах с. Човно-Федорівка, що спростовується видачею ліцензії уповноваженим на це державним органом; щодо приєднання споживача до умов договору ПАТ «Полтавагаз», а подання позову АТ «Полтавагаз», оскільки відбулося перейменування юридичної особи; з порушенням норм матеріального права судом зроблено висновок щодо необхідності приведення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків в обсягах м.куб.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

25.01.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, який подано у 15-ти денний строк від дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження, що виключає підстави для поновлення строку для його подачі. У прохальній частині відзиву відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване.

Доводи відзиву обґрунтовані тим, що у апеляційна скарга підписана не уповноваженим представником. Указує на відсутність доказів на підтвердження наявності у АТ «Полтавагаз» права вимоги за цим позовом, відсутність у товариства ліцензії та самовільне використання газорозподільної системи.

Зазначає, що дійсно користується природним газом і не відмовляється від обов`язку сплатити за послугу, але виключно особі, якій на законних підставах будуть належать газові мережі, яка буде використовувати їх та підтвердить обґрунтованість тарифів.

Наголошує на тому, що позивач приєднав до позовної заяви копію заяви-приєднання до Типового договору розподілу природного газу з ПАТ «Полтавагаз», а не АТ «Полтавагаз». Тоді як у разі перейменування юридичної особи, остання мала внести зміни у всі договори, учасником яких вона є; при цьому відповідачка ставить під сумнів, що такий договір підписаний нею, а не працівником товариства.

Наполягає на тому, що постанови НКРЕКП із встановленими тарифами не були доведенні до відома споживачів шляхом їх офіційного опублікування державними друкованими засобами масової інформації, а тому є не чинними.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), де оператором ГРМ вказано Опішнянську дільницю Зіньківського району газопостачання ПАТ «Полтавагаз», яка містить персоніфіковані дані споживача за договором.

Ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 на офіційному сайті НКРЕКП, сайті ПАТ «Полтавагаз» в мережі Інтернет за адресою: http:www.poltavagaz.com.ua та в друкованому виданні Всеукраїнська громадсько-політична газета «Зоря Полтавщини» в редакції від 25 грудня 2015 року, споживач приєднався до умов договору за персоніфікованими даними:

- персональний ЕІС-код як суб`єкта ринку природного газу: 56ХМ26С100002758;

- адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ;

- величина приєднання потужності об`єкта: 10.493462;

- параметри лічильника газу: Октава, G-6, 566711;

- група споживання: (15) індивідуальні для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води), з опалювальною площею від 50 до 100 м.кв. включно;

- перелік газових приладів: ВПГ, ВПГ-4, ПГ-4, «ДАНКО»;

- опалювальна площа: 73,2 м.кв.;

- кількість зареєстрованих осіб: 3;

- планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців: січень (329), лютий (285), березень (225), квітень (94), травень (25), червень (22), липень (23), серпень (24), вересень (38), жовтень (142), листопад (238), грудень (318)./а.с.11/.

За умов договору приєднання, який є публічним, послуга з розподілу природного газу - це послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача (пункт 1.4. договору).

Відповідно до пунктів 6.1.-6.4. договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6. договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ./а.с.5-10/.

Згідно картки абонента ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_1 , код ЕІС 56ХМ26С100002758, адреса: АДРЕСА_1 , за період із січня 2020 року по квітень 2023 року заборгованість споживача складає 7164,73 грн./а.с.95/

Претензію із розміром боргу з розподілу природного газу надіслано ОСОБА_1 листом АТ «Полтавагаз» від 26 липня 2022 року та отримано адресатом 02 серпня 2022 року./а.с.12/

Відмовляючи у задоволенні вимог позову, районний суд виходив із того, що позов подано представником товариства, чиї повноваження на підписання позовної заяви не підтверджені належними доказами. Тоді як вимоги позову не підтверджені належними доказами, зокрема: наявності ліценції, а також правомірності використання позивачем газових мережа Полтавського району в межах смт.Опішня.

При цьому судом установлено порушення позивачем прав відповідача, як побутового споживача, зокрема, ч.1 статті 2 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення»; судом установлено ознаки порушення пункту 5.3 Договору розподілу; абзацу другого пункту 3 глави 1 розділу ІX Кодексу ГРМ; підпункту 14 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201.

Оцінюючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що позивач не надав доказів, що він робив звірку кожен місяць із відповідачем по факту отримання послуг розподілу природного газу, надсилав за кожен місяць відповідні фінансові документи, які підписані посадовими особами, як того вимагає ДСТУ 4163 2020р, а сам розрахунок не ґрунтується на первинних бухгалтерських документах.

Також суд указав на відсутність доказів, що відповідач замовляв та отримував послуги з газопостачання від AT «Полтавагаз», оскільки в наданій представником позивача заяві-приєднання зазначено ПАТ «Полтавагаз». Тоді як у повідомленні про заборгованість не надано розшифровки структури тарифу, що є порушенням ЖК України.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Із матеріалів справи убачається, що АТ «Полтавагаз» надає послуги з розподілу природного газу відповідачці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що не спростовано останньою. Крім того, відповідачка у поданому нею відзиві на апеляційну скаргу вказувала на факт використання нею природного газу.

Розподіл природного газу позивачем здійснюється відповідно до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

Відповідно до пунктів 1.1.-1.3. Типового договору, цей договір є публічним, перебуває у загальному доступі і розміщений на офіційному сайті відповідача, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Фактом приєднання споживача до умов Типового договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за встановленою формою та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3. договору).

Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України.

Відповідачка є побутовим споживачем послуг природного газу та, відповідно, приєдналася до указаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки: 1) підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) у вересні 2016 року, що нею не спростовано, як і не доведено, що підпис виконано іншою особою; 2) споживає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , о/р 10000275, облік якого здійснюється за допомогою влаштованого на об`єкті газового лічильника, що підтверджується наданими позивачем доказами, а також періодично вчинює платежі за такі послуги.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тоді як створення судом необґрунтованих переваг в поданні та оцінці доказів на етапі розгляду справи може порушувати принцип рівності прав сторін у процесі. Вибіркова оцінка окремих доказів та залишення поза увагою інших доказів, які мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи, можуть мати наслідком порушення обох зазначених принципів.

Як убачається із долученого до заяви про збільшення розміру позовних вимог розрахунку, за період з січня 2020 року по квітень 2023 року заборгованість споживача складає 7 164,73 грн./а.с.95/ Ні в ході судового розгляду справи, ні у відзиві на апеляційну скаргу відповідачка не заперечувала факт, що вона є споживачем природного газу та не надала суду доказів про те, що не користується послугами газопостачання, не споживала природний газ у спірний період чи її домогосподарство було відключено від газопостачання (чи газопостачання було припинено у передбаченому законом порядку), чи вона подавала до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу до її домоволодіння.

Також відповідачем не спростовано належними доказами нарахований розмір заборгованості за послуги з розподілу природного газу, який відповідає вимогам Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки у повному обсязі. Наведене узгоджується, із позицією Верховного Суду, сформованою у справах №750/12850/16-ц від 26.09.2018, №642/2858/16 від 06.11.2019, за змістом якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг та підлягає доказуванню.

Посилання відповідачки на відсутність у справі доказів на підтвердження наявності у позивача права провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а також перебування газових мереж у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації товариства, колегія суддів відхиляє.

Так, АТ «Полтавагаз» неодноразово указувало, а також ця інформація є загальнодоступною, що підприємство здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 15.06.2017 №778 зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 04.06.2019 №941, в межах території Полтавської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Полтавагаз», що оприлюднено на сайті Регулятора: (https://www.nerc.gov.ua).

Крім того, слід зазначити, що згідно статуту АТ «Полтавагаз» (нова редакція), який затверджено річними загальними зборами акціонерів ПАТ «Полтавагаз» протоколом №22 від 12.04.2019, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (ідентифікаційний код: 03351912) є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (ідентифікаційний код: 03351912) відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» (https://poltavagaz.com.ua).

Наведене також підтверджується наданим позивачем витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи АТ «Полтавагаз», а саме, у розділі «Дані про хронологію реєстраційних дій» міститься запис від 15.05.2019, зокрема, про зміну найменування юридичної особи (повного та/або скороченого).

Згідно із частиною сьомою статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (частина дев`ята вказаної статті).

Отже факт оприлюднення на сайті регулятора постанови щодо встановлення тарифу на послугу свідчить про набрання нею чинності та обов`язковості її виконання відповідними суб`єктами господарювання.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч.2 ст.60 ЦПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Так, враховуючи, що між сторонами даної справи виник малозначний спір, представник позивача звернулася до суду першої інстанції із позовною заявою до ОСОБА_1 , діючи на підставі виданої на її ім`я АТ «Полтавагаз» довіреності, що узгоджується із нормами цивільного процесуального законодавства. Повноваження представника позивача в суді апеляційної інстанції також підтверджені належними доказами, а тому відсутніми є підстави вважати, що апеляційна скарга подана неповноважним представником.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню, із постановленням нового про задоволення позову.

Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Полтавагаз» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 202,50 грн. (2 48,00 грн. + 3 721,50 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» () заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 7 410,43 грн. та 6 202,50 грн. судового збору, а всього 13 612,93 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

О.В. Чумак