Справа № 405/635/24
УХВАЛА

03.02.2024 суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до фермерського господарства «Колос Агрогруп» про визнання правочинів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернулась в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовною заявою до Фермерського господарства «Колос Агрогруп» про визнання правочинів недійсними, в якій просить визнати недійсними всі правочини здійснені в період з 04.11.2022 року по 27.07.2023 року від імені Фермерського господарства «Колос Агрогруп» та стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211, 10 грн.

Вивчивши позовну заяву в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

За приписами пункту 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У прохальній частині позову ОСОБА_1 просить визнати недійсними всі правочини здійснені в період з 04.11.2022 року по 27.07.2023 року від імені Фермерського господарства «Колос Агрогруп» та стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211, 10 грн., проте позивачем не конкретизовано який саме правочин просить визнати недійсним, його реквізити (номер, дата укладення, суть, сторони, істотні умови та ін.), позовна вимога викладена некоректно.

При цьому, частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч.2 ст.264 ЦПК України).

За приписами пункту 6 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

Проте, ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначено чи вживалися заходи досудового врегулювання спору.

Окремо судом відзначається, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух, у зв`язку з чим залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що поданий ОСОБА_1 позов, було подано до суду, без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням ОСОБА_1 строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, при цьому, усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, передбачає подання ОСОБА_1 належно оформленої позовної заяви, яка за змістом та формою повинна відповідати вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИЛА

Позовну заяву ОСОБА_1 до фермерського господарства «Колос Агрогруп» про визнання правочинів недійсними - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви.

В разі не усунення виявленого недоліку позовної заяви вона буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко