РІШЕННЯ № 384/85/23

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/52/2024

16 лютого 2024 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Галицького В.В.,

зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,

за участю: позивача та представника позивача адвоката Задорожнюк О.Б.,

відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Гусарова С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Вільшанського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про перерозподіл спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про перерозподіл спадкового майна, стягнення витрат на поховання. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини будинку АДРЕСА_1 . На день смерті разом зі спадкодавцем проживала лише його дружина ОСОБА_2 , заповіт не посвідчувався, тобто спадкування відбувається за законом. ОСОБА_5 вчасно звернулася до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини: спадкова справа у спадковому реєстрі № 68899871, номер у нотаріуса 110/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №67903991 від 22.12.2021 року. Після спливу встановленого законом строку ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини та дізналася, що окрім неї заяви про прийняття спадщини подали: донька померлого ОСОБА_1 та в інтересах неповнолітньої онуки померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її мати ОСОБА_3 , тому на думку нотаріуса спадкове майно буде розподілятися між всіма заявниками. ОСОБА_2 вважає такий розподіл спадщини не справедливий за таких обставин. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували свій шлюб 07.03.2019 року, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 07.03.2019 року. До цього вони проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1998 року, що встановлено рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2019 року в справі №384/782/18. ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги разом з донькою спадкодавця ОСОБА_1 .. Згідно з положеннями ч.1 ст.1266 ЦК, мають право на спадщину за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За таких обставин онука померлого ОСОБА_4 не має права на спадщину, так як її батько ОСОБА_5 , син спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини. Похорони свого чоловіка ОСОБА_2 проводила самостійно. Ні дочка померлого, ні дружина його сина ніяким чином в цьому не приймали участь. Тому за таких обставин ОСОБА_2 вважає, що має право на захист своїх прав та подання позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_3 , з вимогами про відшкодування витрат на поховання та про перерозподіл спадкового майна. Щодо позовних вимог про відшкодування витрат на поховання. ОСОБА_2 на поховання батька були здійснені витрати у розмірі 34000 грн., а саме: 30000 грн. (вартість труни, вінків, поминальний обід), поминальний обід на суму 4000 грн., товарний чек від 26.12.2022року. Тому ОСОБА_2 має право на відшкодування половини цієї суми від інших спадкоємців в рівних частинах, а саме по 8500 грн. з кожного. Щодо поділу і перерозподілу спадщини: ОСОБА_2 проживала разом зі ОСОБА_6 з 1998 року, вели спільне господарство, доглядали за будинком придбавали предмети домашнього вжитку, інші члени родини ніякої участі в цьому не приймали. Вони також разом проводили поховання сина ОСОБА_5 та його дружина ніякої участі в цьому не приймала. Включення до кола спадкоємців онуки спадкодавця протирічить чинному законодавству і ч.1 ст.1266 ЦК України такого спадкування не передбачає. За ОСОБА_6 на підставі постанови у справі №384/530/18, виданої Кропивницьким апеляційним судом, приватним нотаріусом Ткачовою Ю.О. було зареєстровано у власність лише 1/6 частину будинку з надвірними будівлями. Тому ОСОБА_2 вважає такі дії нотаріуса дивними, тобто такими, що не відповідають нормам чинного законодавства і тому необхідно вирішити в судовому порядку питання про справедливий розподіл спадщини, так як вважає, що за законом їй належить 1/4 частина спадкового майна. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , солідарно витрати на поховання в розмірі 17000 грн.. Визнати за ОСОБА_2 право власності на житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

21.04.2023 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача адвоката Гусарова С.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про перерозподіл спадкового майна, стягнення витрат на поховання. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вільшанського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2024 року прийнято відмову позивача по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про перерозподіл спадкового майна, стягнення витрат на поховання, в частині стягнення із відповідачів солідарно витрат на поховання в розмірі 17000 грн.. Провадження у цивільній справі в частині позовної вимоги стягнення із відповідачів солідарно витрат на поховання в розмірі 17000 грн., закрито у зв`язку з відмовою представника позивача від позовної вимоги.

Позивач та представник позивача адвокат Задорожнюк О.Б. в судовому засіданні позовну вимогу про перерозподіл спадкового майна підтримали повністю, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позов не визнає повністю, вважає його не обґрунтованим та безпідставним, а тому просить суд відмовити в позові повністю.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Гусаров С.Д. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовної заяви, просять відмовити у її задоволенні та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн..

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18.08.2022 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вільшанка Голованівський район Кіровоградська область (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 повторно виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 07.03.2019 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 07.03.2019 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2019 року, справа №384/782/18, встановлено факт проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року (а.с.10-11).

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого на підставі рішення Вільшанської селищної ради №28 від 24.04.1987 року, житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить ОСОБА_6 (а.с.20).

Відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 12.11.2018 року, у справі № 384/530/17, визнано право власності за ОСОБА_9 та ОСОБА_6 по частині за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 (27-30).

Спадкоємцями ОСОБА_6 , які прийняли спадщину є: його дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; його дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; його внучка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 92).

Інших доказів суду не надано.

У позовній заяві позивач, посилаючись на положення ч. 1 ст. 1266 ЦК України зазначила, що: «...онука померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не має права на спадщину, так - як її батько ОСОБА_5 , син спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини» а також, що: «Включення до кола спадкоємців онуки спадкодавця протирічить чинному законодавству і ч. 1 ст. 1266 ЦК України такого спадкування не передбачає».

Таке твердження позивача є помилковим, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Крім того, Верховний Суд України у своїй постанові від 07.06.2017 року у справі №523/8165/15-ц зазначив: «Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем».

Таким чином, оскільки син спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , право на спадкування у порядку представлення набула дочка останнього - внучка спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи викладене, твердження позивача є безпідставним та не ґрунтується на законі, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується розподілу судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає таке.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 просить провести розподіл судових витрат по справі за наслідками її розгляду, відповідно до наданих доказів, витрати на оплату правничої допомоги у сумі 3000 грн..

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: квитанція до прибуткового касового ордеру №3 від 13.04.2023 року на суму 3000 грн. (а.с. 186).

Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 30 січня 2023 року № 910/7032/17).

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про перерозподіл спадкового майна, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , ( АДРЕСА_4 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2024 року.

Суддя: