Справа №552/5712/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кулик Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

представника позивача - адвоката Яценко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позов про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 17 квітня 2020 року у розмірі 196 000,00 доларів США.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17 квітня 2020 року позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 196 000, 00 доларів США, про що власноручно склав розписку. Окрім цього, за умовами розписки визначено, що в разі не повернення взятої у борг суми коштів до 15 травня 2020 року ОСОБА_2 має передати у власність нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у власності підприємства ТОВ « Укрбудтранс - трейд », власником якого являється відповідач.

Після сплину визначеного у розписці строку, відповідач ОСОБА_2 не повернув взяті у борг кошти та, як наслідок, передав копії документів, що підтверджують право власності останнього на зазначене нерухоме майно в рахунок повернення боргу, що також засвідчується, написаною ним, заявою.

08 вересня 2023 року стало відомо, що, передане нерухоме майно, перебуває під арештом та виставлено на продаж з визначенням дати аукціону 09 жовтня 2023 року.

20 серпня 2023 року відповідачу направлена претензія з проханням повернути, взяті у борг, кошти.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, ухиляється від обговорення питання повернення боргу, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_2 основної суми боргу в розмірі 196 000, 00 доларів США.

Оскільки позивач являється особою з інвалідністю ІІ групи, то відповідно до п.п. 9 п. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір » звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 передано для розгляду до Шишацького районного суду Полтавської області ( а.с. 31 ).

23 жовтня 2023 року справа № 552/5712/23 надійшла на адресу Шишацького районного суду Полтавської області ( а. с. 34 ).

Цього ж дня, ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання о 09 год. 00 хв. 27 листопада 2023 року ( а. с. 36 ).

22 листопада 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого у задоволенні позову просив відмовити, оскільки договору позики з позивачем не укладав та не отримував від останнього грошових коштів. Відсутність у позивача оригіналу розписки вказує на відсутність у останнього права вимоги. При цьому, заперечує й факт передання позивачу правовстановлюючих документів на, належне йому майно, в рахунок повернення позики. На вказане майно 23 березня 2023 року в межах виконавчого провадження накладено арешт, воно перебуває у заставі податкової служби. Враховуючи викладене та порушення позивачем строків позовної давності у задоволенні позову просив відмовити ( а. с. 40 - 48 ).

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року здійснено перехід з розгляду справи за позовом ОСОБА_1 з спрощеного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 09 год. 00 хв. 27 листопада 2023 року ( а. с. 60 ).

23 листопада 2023 року відповідач подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, вказуючи на те, що вони сплинули 16 травня 2023 року ( а. с. 68 ). Окрім цього, просив розгляд справи проводити у його відсутність ( а. с. 75 ).

27 листопада 2023 року представник позивача - адвокат Яценко М.А. через систему « Електронний суд » подала відповідь на відзив, відповідно до якої просила не брати до уваги обставини, що викладені у відзиві, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. При цьому, звертала увагу, що оригінал розписки, що був написаний особисто відповідачем, мається в матеріалах справи, а останньому була надіслана належним чином завірена її копія. Вказуючи на запровадження на законодавчому рівні механізму, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайних ситуацій продовжується на строк дії таких обставин, тому вважає, що позивач звернувся до суду в межах дії строку позовної давності ( а. с. 77 - 78 ).

27 листопада 2023 року представник позивача - адвокат Яценко М.А. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми у загальному розмірі 17 640, 00 доларів США ( а. с. 84 - 87 ).

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду та, як наслідок, розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 15 січня 2024 року ( а. с. 89 ).

07 грудня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заперечення, суть яких зводиться до тих, що викладені у відзиві ( а. с. 97 - 103 ).

28 грудня 2023 року відповідач подав до суду відзив на заяву позивача щодо збільшення позовних вимог, відповідно до якого з наведених вище підстав у задоволенні позову просив відмовити ( а. с. 107 - 110 ).

Ухвало суду від 15 січня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено о 10 год. 00 хв. 05 лютого 2024 року ( а. с. 127 ).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши представництво своїх інтересів адвокату Яценко М.А.

Представник позивача - адвокат Яценко М.А. просила позов задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені з урахуванням поданих під час підготовчого провадження заяв.

При цьому, звертала увагу суду на тому, що заява про застосування строку позовної давності, подана помилково ( а. с. 18 ).

Зважаючи на те, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд, з урахуванням позиції представника позивача, яка не заперечувала проти проведення судового засідання у відсутність відповідача, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність останнього.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, 14 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_2 підписав заяву, із змісту якої вбачається, що в рахунок взаємозаліку погоджується передати нежитлову будівлю ( незавершене будівництво ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Претензій по вказаному факту ні до кого не має ( а. с. 7, зворот ).

17 квітня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу 196 000, 00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позичені кошти до 15 травня 2020 року. За умови неповернення взятих у борг коштів, відповідач зобов`язувався передати позивачу залогове майно, а саме нежитлове приміщення, що по АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 від 17 квітня 2020 року, особисто ним підписаною, оригінал якої міститься в матеріалах справи ( а. с. 7 ).

Зворотного протягом розгляду справи відповідачем доведено не було.

Відповідач не довів, що грошові кошти ним не отримувались у позику або, що такі кошти були повернуті кредитору.

З огляду на вказані обставини, суд відхиляє доводи відповідача, що надана позивачем боргова розписка від 17 квітня 2020 року є підробленою. Питання призначення судово-почеркознавчої експертизи відповідач перед судом не порушував.

Жодних пояснень з приводу обставин написання заяви від 14 квітня 2020 року, наявності у розпорядженні позивача договору купівлі - продажу нежитлової будівлі, що по АДРЕСА_1 , а також декларації про початок будівельних робіт ( а. с. 20 - 25 ) відповідач, як директор ТОВ « Укрбудтранс - Трейд », у поданих на позов заявах не надав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

У силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, і є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 207, 639, 1047 ЦК України, між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який підпадає під правове регулювання розділу І та параграфу 1 глави 71 підрозділу 1 розділу ІІІ книги п`ятої Цивільного кодексу України, якими визначено загальні положення про зобов`язання і положення про позику.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц.

Так, аналізований судом договір позики містить дату отримання коштів, суму отриманих коштів та строк повернення.

За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, у встановлений в зобов`язанні строк (термін) його виконання. Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, неповернення позики у передбачений договором строк, є неналежним виконанням зобов`язання та у розумінні ст. 610 ЦК України є його порушенням.

Оскільки, матеріали справи не містять відомостей про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 196 000, 00 доларів США.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі несвоєчасного повернення грошових коштів позичальником позикодавець має право вимагати повернення суми боргу з врахуванням 3% річних від суми боргу за період невиконання зобов`язань та інфляційних збитків.

Отже, проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, не є штрафними санкціями та нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розрахунок 3% річних від суми боргу за договором позики в розмірі 17 640.00 доларів США зроблений представником позивача, ґрунтується на нормах чинного законодавства щодо порядку проведення розрахунку, а тому може бути взятий судом до уваги ( а. с. 82 - 84 ).

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності звернення до суду з відповідним позовом є помилковими, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Стаття 253 ЦК України передбачає, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Разом з цим, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на встановлені судом обставини, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, які складаються із сплати судового збору в сумі 13 420 грн. 00 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню відповідачем у рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 525-526, 530, 625, 629, 639, 1047, 1049, статтями 4, 5, 141, 200, 206, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Ковалівка, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 17 квітня 2020 року 196 000.00 доларів США в рахунок відшкодування основної суми боргу, та 17 640.00 доларів США в рахунок відшкодування 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання, а всього 213 640.00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Ковалівка, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в дохід держави судові витрати, які складаються з сплати судового збору в розмірі 13 420 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: