КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №760/12064/22 Головуючий у 1 інстанції: Зуєвич Л.Л.

Провадження №22-ц/824/1201/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

01 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільний справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.08.2007, між ним та ОСОБА_2 , було укладено шлюб від якого вони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У грудні 2014, ОСОБА_2 поїхала до Канади, у зв`язку з чим, між подружжям було укладено меморандум про те, що ОСОБА_2 повертається в Україну для проживання разом з дітьми негайно після отримання наукового ступеню, але не пізніше 20.01.2017.

В позові зазначається, що в подальшому, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року, шлюб між сторонами було розірвано, а ОСОБА_2 , до 20 січня 2017 року всупереч меморандуму, з Канади не повернулася.

Зауважує, що судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року у справі № 398/1339/19 визначено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, зазначає що відповідачка сплачує суми, які нараховуються в межах виконавчого провадження № НОМЕР_4, відкритого на виконання судового наказу Солом`янського районного суду міста Києва від 17.10.2019 у справі № 398/1339/19.

Разом з тим, позивач звертає увагу, що між Україною та Канадою немає міжнародного договору з питань стягнення аліментів, у зв`язку з чим відсутня об`єктивна можливість встановити дійсні доходи відповідача на території Канади.

Наголошує, що витрати відповідача значно перевищують середню заробітну плату працівника та десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в Україні, що підтверджується, зокрема, річними витратами ОСОБА_2 у сумі 10 188,00 дол. США на виконання договору про довгострокову оренду з 01.09.2019 по 31.08.2020 квартири в Канаді, річними витратами у сумі 10 188,00 дол. США на виконання договору про довгострокову оренду з 01.09.2020 по 31.08.2021 квартири в Канаді, а також місячними витратами відповідачки на суму 1 850,00 дол. США на виконання договору про довгострокову оренду житла з 15.07.2021 з подальшим поновленням.

Крім орендних платежів, слід врахувати ще обставину проживання відповідачки у Канадській провінції Альберта , де середній річний дохід жителів у 2019 склав 97 800,00 канадських доларів.

Також, зі слів позивача, він надає послуги з дослідження генеалогії, однак у зв`язку з обмеженням доступу до читальних залів архівних установ внаслідок впровадження воєнного стану, він позбавлений можливості отримувати дохід у сумі, достатній для забезпечення потреб спільних дітей.

Звертає увагу, що на його утриманні знаходиться матір, яка досягла пенсійного віку, що також впливає на його матеріальне становище.

Зауважує, що відповідачка ігнорує прохання позивача щодо відшкодування додаткових витрат на дітей, зокрема: придбання дитячого велосипеду, дитячої манжети для вимірювання кров`яного тиску.

Як вказує позивач, у зв`язку з війною в Україні, він надав відповідачці згоду на тимчасовий виїзд дітей за кордон до Канади, Молдови, Румунії, Польщі, Угорщини, Словаччини та у зворотному напрямку в період з 24.02.2022 по 24.02.2023. На початку березня 2022 року ОСОБА_2 повідомила позивача, що вона в`їхала з дітьми на територію Канади.

Крім того, в позові зазначається, що 16.05.2022 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. 03.06.2022 Приморський районний суд міста Одеси видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Підсумовуючи, позивач вказує, що матеріальний стан відповідача надає змогу брати участь в утриманні дітей більш значною мірою, що в свою чергу відповідало б їх інтересам, у зв`язку з чим, просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 13 червня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва 16 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з істотним порушенням норм матеріального права та з недотриманням вимог процесуального законодавства про обґрунтованість та вмотивованість судового рішення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги витрати ОСОБА_2 , які значно перевищують середню заробітну плату працівника для місцевості її проживання в Україні.

Наголошує на тому, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наразі тимчасово проживають з матір`ю в Канаді, що ніяким чином не вказує на плани ОСОБА_2 повертатись в Україну для постійного проживання з дітьми. Навпаки, залишаючись в Канаді, ОСОБА_2 наполягає саме на тому, щоб діти виїхали до неї, а не вона повернулась до них, що суперечить рішенню Олександрійської міськради.

Також посилається на те, що ним подано до Центрального органу Канади заяву про сприяння поверненню дітей відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей.

Вважає, що суд упереджено поставився до гендерних ролей батьків дітей.

Крім того, вказує, що фактичною ціллю ОСОБА_2 є не намагання захистити інтереси дітей, забезпечивши їм все необхідне та достатнє для гармонійного розвитку, а уникнення власних аліментних зобов`язань.

11 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Врони А.В. - представника ОСОБА_2 , в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про збільшення розміру аліментів.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

28.08.2007 між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 28.08.2007 серії НОМЕР_1 , виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у подружжя народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження з відміткою про консульську легалізацію, перекладом на українську мову та довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 24.09.2010, видану генеральним консулом України, які долучені до позовної заяви (а.с. 14-16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась донька - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження з відміткою про консульську легалізацію, перекладом на українську мову та довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 24.09.2010, видану в.о. генерального консула України, які долучені до позовної заяви (а.с. 17-19).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі № 760/10044/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28.08.2007 у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, за актовим записом № 424 (а.с. 25).

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 13.09.2016.

27.08.2019 Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ у справі № 398/1339/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 26).

24.02.2022, позивачем було надано згоду на виїзд за кордон з України до Канади, Молдови, Румунії, Республіки Польщі, Угорщини, Словаччини та у зворотному напрямку в період з 24.02.2022 по 24.02.2023 - малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в супроводі матері - ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області - Приходько О.В., зареєстровано в реєстрі № 317 (а.с. 69).

В якості додатків до відзиву, представником відповідача долучено, зокрема, копію довідки про перебування на консульському обліку в м. Едмонтон, провінція Альберта, Канада ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з ОСОБА_2 (а.с. 117).

Вказані обставини не заперечуються позивачем.

Окрім того, до відзиву долучено копію рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668, зі змісту якого вбачається, що місце проживання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було визначено за місцем проживання матері - ОСОБА_2 (а.с. 116).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що наразі спільні відповідача з позивачем діти проживають в АДРЕСА_1 разом з відповідачкою, що вбачається зі змісту довідки про перебування на консульському обліку та не заперечується позивачем в позовній заяві. При цьому, рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668 місце проживання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було визначено за місцем проживання матері - ОСОБА_2 .

За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи позивача про збільшення потреб дітей, погіршення матеріального становища останнього та ухилення відповідачки від сплати аліментів є необгрунтованими та такими, що не підтверджуються фактичними обставинами, матеріалами справи та наданими сторонами доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то останні фактично зводяться до не згоди апелянта з ухваленим рішенням суду першої інстанції та суб`єктивної його переоцінки.

Доводи апеляційної скарги є несуттєвими, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Врона А.В. - представник ОСОБА_2 також просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечень щодо не співмірності зазначених витрат складності справи чи обсягу виконаної роботи позивач не подавав.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав до зменшення заявлених витрат, з огляду на відсутність заперечень відповідача в частині їх співмірності із складністю справи.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_2 в апеляційному суді представляв Врона А.В. на підставі ордеру серії ВН №1282713 від 11 вересня 2023 року (а.с.207).

Також було додано копію додаткової угоди № 2 від 04.12.2023 до договору про надання правової допомоги № 202 від 30.04.2021, укладеної між адвокатом Вроною А.В. та ОСОБА_2. (а.с.206).

Відповідно до положень п.1-2 вказаної додаткової угоди сторони узгодили, що за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі 15 000 грн у цивільній справі № 760/12064/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей - в суді апеляційної інстанції. Зазначена угода є невід`ємною частиною Договору.

В матеріалах справи наявний витяг з договору про надання правової допомоги №202 від 30.04.2021 (а.с. 125).

Представник відповідача також надав наступний перелік видів робіт, що включав у себе: попередню консультацію, пошук та підбір законодавчої та трактичної інформації, підготовку та подання відзиву на позовну заяву, підготовка та направлення заяв і адвокатський запитів, пов`язаних із розглядом даної справи, підготовка та подання заяви про долучення доказів, участь адвоката в судових засіданнях по справі, а атакож підготовка і подання до суду заяви про розподіл судових витрат (а.с. 204).

Згідно з квитанцією №1394057 від 06 грудня 2023 року вартість надання правової допомоги за договором №202 від 30 квітня 2021 року становить 15000 грн.

Будь-яких заперечень щодо заявленого розміру судових витрат від позивача на адресу апеляційного суду не надходило.

У постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 викладено правову позицію, що висновки судів про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду".

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Позивач не навів доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх не співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для відповідача, позивачем не було подано заперечень щодо заявленого розміру судових витрат, які просить стягнути представник відповідача по справі.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко