Справа 206/598/24
Провадження 2-о/206/145/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.

присяжні: Міненко Г.І.,

Мінзер О.В.,

при секретареві Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Дніпро цивільну справу за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку,

за участю:

прокурора Геник Л.С.,

представника заявника, лікаря-психіатра Малецького Є.Ф., заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

захисника Жиркевич Ю.А.,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 року представник заявника звернувся до суду із заявою про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначив, що 02.02.2024 року ОСОБА_1 був госпіталізований до психіатричного стаціонару.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Дніпровському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити ОСОБА_1 адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні лікар психіатр підтримав заяву та просив її задовольнити.

Прокурор вважала за необхідне задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви.

Захисник адвокат Жиркевич Юлія Андріївна просила відмовити у задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 02.02.2024 року ОСОБА_1 був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради за направленням чергового лікаря ЦРЛ Покровського району Мазепою О.А. у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу: шизофренія, параноїдна форма, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного.захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану ОСОБА_1 в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що контакт із хворим носить формальний характер. У кабінет входить напруженим, підозрілим. На запитання відповідає не завжди по суті, при цьому відвертається вбік від співрозмовника, починає неадекватно ситуації посміхатися. Правильно називає поточну дату, своє місцезнаходження. Деякі судження в бесіді носять поверхневий, примітивний характер. З роздратуванням говорить про те, що: «голоси говорять різне, то добре, то погане... «. На пів слові замовкає, погляд стає ще більш наляканим, на деякий час фіксує погляд в одну точку. Дані, які вказані в направленні лікаря-психіатра заперечує. Свої агресивні дії на адресу сусідів також заперечує. Поступово під час бесіди відвертається від співроз-мовника, починає сам із собою розмовляти. Мислення паралогічне. Психічно хворим себе не вважає. Критика до свого стану порушена.

ОСОБА_1 було поставлено попередній діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно- маячний синдром.

Лікар-психіатр Малецький Євген Феліксович підтвердив обставини, щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ОСОБА_1 необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди.

Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі №689/1338/16-ц.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,141,259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (адреса місцезнаходження: 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1) для надання психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку або її продовження, госпіталізацію у примусовому порядку, її продовження.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2024 року.

Головуючий суддя: Сухоруков А.О.

Присяжні: Міненко Г.І.,

Мінзер О.В.