У х в а л а

5 лютого 2024 року

м. Київ

Справа № 686/6048/23

Провадження № 61-830ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), в інтересах якої діє адвокат Павлюк Максим Юрійович (далі - адвокат), на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до скаржниці, Хмельницької міської ради про встановлення земельного сервітуту та

в с т а н о в и в:

1. У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: встановити на його користь строковий платний земельний сервітут на право проїзду по наявному шляху через суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0033 і площею 0,1100 га, яка є власністю територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради та перебуває у користуванні скаржниці, на земельну ділянку з кадастровим номером :20:006:0034 і площею 0,2618 га, яка також є власністю цієї громади та знаходиться у користуванні позивача.

2. 10 травня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області за заявою позивача постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.

3. У травні 2023 року скаржниця звернулася до суду із заявою про стягнення з позивача 17 625 грн судових витрат, які вона понесла у зв`язку із отриманням професійної правничої допомоги у суді першої інстанції. Мотивувала тим, що залишення позову без розгляду з ініціативи позивача за відсутності пояснення останнім причин такого звернення підтверджує необґрунтованість його дій.

4. 20 вересня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнув з позивача на користь скаржниці 16 625 грн витрат на професійну правничу допомогу. Мотивував так: через подання позивачем позовної заяви скаржниця вимушено понесла витрати на професійну правничу допомогу; враховуючи те, що позивач ініціював припинення провадження у справі шляхом залишення позовної заяви без розгляду без пояснення причин зазначеного, заява скаржниці є обґрунтованою.

5. 13 грудня 2023 року Хмельницький апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2023 року й ухвалив нове - про відмову у задоволенні заяви скаржниці про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Мотивував так: подання заяви про залишення позову без розгляду не означає необґрунтованість дій позивача, який має необмежене право подати таку заяву згідно з Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України); підстави подання заяви про залишення позову без розгляду суд не перевіряє; оскільки скаржниця не надала доказів необґрунтованості дій позивача, суд першої інстанції помилково стягнув з нього її витрати на професійну правничу допомогу.

6. 11 січня 2024 року скаржниця через адвоката подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Обґрунтувала так:

- суд апеляційної інстанції не оцінив таке: відповідність критерію обґрунтованості подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду за відсутності обґрунтування відмови від позову; невиконання позивачем його обов`язків, передбачених частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України; пов`язаність витрат скаржниці на отримання професійної правничої допомоги з поданням позивачем позову та заяви про залишення його без розгляду; причини подання позивачем означеної заяви;

- суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права (приписи частини третьої статті 12, частини першої статті 81, частини п`ятої статті 142, пункту 1 частини третьої статті 133, частини першої та другої статті 137, частини восьмої статті 141, статті 263 ЦПК України), що унеможливило встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;

- відсутній висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо необхідності з урахуванням обставин справи та з метою повноти їх дослідження оцінювати підстави подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи, а також пов`язаність спірних витрат із поданням позову та вказаної заяви;

- касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, бо висновки апеляційного суду суперечать висновку Верховного Суду про те, що позивач зобов`язаний обґрунтувати його дії з відмови від позову, а суд має оцінити таке обґрунтування (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 січня 2022 року у справі № 922/2017/17).

7. Верховний Суд вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

7.1. За змістом пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

7.2. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

7.3. Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

7.4. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

7.5. Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат (пункт 13 частини першої статті 353 ЦПК України).

7.6. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

7.7. Одним із видів судових рішень є ухвала (пункт 1 частини першої статті 258 ЦПК України). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

7.8. Питання про розподіл між сторонами судових витрат суд може вирішити як в ухвалі про залишення позову без розгляду, так і в ухвалі окремо з питання про такий розподіл, зокрема про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21, пункт 21)).

7.9. З огляду на вказані приписи, які є доступними, чіткими та зрозумілими,питання визначення розміру судових витрат після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду суд вирішує у додатковій ухвалі. Скаржниця через адвоката подала касаційну скаргу на постанову, згідно з якою суд апеляційної інстанції скасував додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. До цього додаткового рішення з огляду на його зміст слід застосовувати правила щодо оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки воно є додатковим до ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду.

7.10. За змістом пункту 13 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат можна оскаржити окремо від рішення суду лише в апеляційному порядку. Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити у касаційному порядку. А тому не можна оскаржити у цьому порядку і постанову апеляційного суду про перегляд вказаної ухвали суду першої інстанції (див. mutatis mutandis ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21, пункт 25)).

7.11. Скаржниця подала касаційну скаргу на судове рішення, можливість оскарження якого у касаційному порядку процесуальний закон не передбачає. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити. Помилкове зазначення у постанові Хмельницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року про можливість її оскарження у касаційному порядку не може бути підставою для перегляду судового рішення Верховним Судом усупереч вимогам процесуального закону.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Хмельницької міської ради про встановлення земельного сервітуту.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка їх подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук