УХВАЛА

15 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 466/5631/23

провадження № 61-1513ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного суду

від 11 грудня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою

про встановлення факту його постійного, безвиїзного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання законної сили Законом України «Про громадянство України», а саме з 13 листопада 1991 року

і до сьогодні, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року скасовано

та ухвалено постанову, якою заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Єнакієве Донецької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання законної сили Законом України «Про громадянство України», а саме 13 листопада 1991 року.

23 січня 2024 року Головне управління Державної міграційної служби України

у Львівській області, засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додана заява про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ухвалою від 19 січня 2024 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу їх представника у зв`язку із невідповідністю її вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, а саме, скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, але вже 24 січня 2024 Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно звернулося до суду касаційної інстанції зі скаргою. На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга, після її повернення, повторно подана в нетривалий проміжок часу з урахуванням зазначених причин повернення, а вперше касаційна скарга була подана вчасно.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

За частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті

389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду

про відступлення від такого висновку.

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року до закінчення її перегляду

в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання

про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення

або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання

про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення,

які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області не навело обґрунтованих підстав щодо необхідності зупинення

дії постанови Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Головному управлінню Державної міграційної служби України

у Львівській області строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 466/5631/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відмовити Головному управлінню Державної міграційної служби України

у Львівській області в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року до закінчення її перегляду

в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська