КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4266/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Максимук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Писаренка Олександра Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року про повернення без розгляду клопотання про залучення співвідповідповідача та витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

17.07.2023 року до суду першої інстанції від представника позивача - адвоката Писаренка О.О. надійшло клопотання № б/н від 17.07.2023 року про залучення співвідповідача, витребування доказів та проведення засідання без участі представника позивача.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року представника позивача - адвоката Писаренка О.О. № б/н від 17.07.2023 року про залучення співвідповідача та витребування доказів повернуто без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, адвокат Писаренко Олександр Олексійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 07 вересня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням процесуального та матеріального закону, при невідповідності висновків суду першої інстанції фактам, матеріалам справи та наявним у справі правовідносинам.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що клопотання за формою і змістом відповідає вимогам ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Вважає, що суд першої інстанції поверхнево віднісся до суті клопотання і невиправдано залишив його без розгляду.

Вказував, що зі змісту клопотання вбачається, що воно було подане для забезпечення процесуальної економії, дотримання прав співвідповідачки та інтересів позивача, збирання необхідних доказів, оперативного і правильного розгляду справи.

Зазначив, що справа №757/44618/18-ц стосується повернення позивачеві квартири, яка вибула з його власності рейдерським шляхом по підробленому договору, що підтверджується рядом наявних у справі доказів.

На момент подання заяви від 27.04.2023 року про залучення у справу співвідповідачки ОСОБА_4 (іпотекодержательки за оспорюваними іпотечними договорами), представнику позивача не було відомо її персональних даних з місцем проживання. Про це представник позивача прямо зазначив у вказаній заяві.

Проте після витребування нотаріальної справи у нотаріуса Кирилюка Д.В. на підставі ухвали від 27.04.2023 року та надходження в травні 2023 року від нотаріуса документів на цю ухвалу до суду першої інстанції, представнику позивача стала відома її адреса проживання і щоб суд зміг забезпечити дотримання інтересів співвідповідачки, прописати у судовому рішення її правильні анкетні дані та забезпечити її процесуальні права з отримання судових рішень та повідомлень, представник позивача подав суду клопотання від 17.07.2023 року, де прописав місце проживання співвідповідачки і додатково просив задовольним подану раніше заяву від 27.04.2023 року.

Крім того у клопотанні представник позивача просив суд в свою відсутність вирішити клопотання від 05.06.2023 року про витребування копій документів з кримінальної справи №757/25984/20-к на підтвердження того, що за договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2008 року, підробленим ОСОБА_5 , нібито посвідченим приватним нотаріусом Соколовим Олександром Євгеновичем, квартира вибула з власності позивача.

У клопотанні від 05.06.2023 року представник позивача пояснив у чому були утруднення в самостійному отриманні вказаних доказів та додав підтвердження неможливості самостійно зібрати ці докази.

На переконання представника позивача витребування таких доказів пришвидшило б судовий розгляд, який триває з 2019 року в підготовчому провадженні.

Представник апелянта вважає, що надмірний формалізм при постановленні оскаржуваної ухвали порушує право позивача на справедливий суд, визначене ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що судом першої інстанції порушено розумність строків і прав позивача на належний судовий захист, оскільки суд першої інстанції більше чотирьох років тримає справу на стадії підготовчого засідання. Крім того, позивач з 2017 року позбавлений користування своєю квартирою, бо вона є у власності відповідача і зайнята ним. Зазначив, що відповідач з співвідповідачкою свідомо використовують квартиру як іпотечний інструмент для своєї користі.

За таких обставин представник апелянта вважає, що незалучення співвідповідачки є порушенням її прав як іпотекодержательки, і в майбутньому будуть підстави для скасування судового рішення по суті й повернення справа на повторний розгляд в суд першої інстанції, що є порушенням права позивача на належний судовий захист.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також посилався на те, що для економії процесуального часу судді, клопотання було викладено коротким змістом, лаконічно і по суті. Всі аргументи по суті викладені у поданих раніше заяві від 27.04.2023 року та клопотанні від 05.06.2023 року, які наявні у справі. Зазначив, що необхідності їх дублювувати в клопотанні від 17.07.2023 року не було.

20 листопада 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Петрусенко Н.І., в інтересах ОСОБА_3 , в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника позивача про скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2023 року.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вважає, що доводи апелянта є безпідставними та необгрунтованими, оскільки, якщо розглянути кожне із згаданих клопотань, які подані представником позивача - адвокатом Писаренко О.О., та які містяться в матеріалах справи, то кожне із них не відповідає чинним вимогам, визначеним у ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи без розгляду клопотання позивача про залучення співвідповідповідача та витребування доказів, суд першої інстанції керувався ч. 4 ст. 183 ЦПК України та обґрунтовував свої висновки тим, що клопотання адвоката Писаренка О.О. № б/н від 17.07.2023 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що у квітні 2023 року представник позивача - адвокат Писаренко О.О. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про залучення співвідповідачів та витребування доказів (а.с. 103 том 2).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент подання заяви від 27.04.2023 року про залучення у справу співвідповідача ОСОБА_4 іпотекодержательки за оспорюваними іпотечними договорами), представнику позивача не було відомо її персональних даних з місця проживання. Про що представник позивача зазначив прямо в поданій заяві.

В подальшому, після витребування нотаріальної справи у нотаріуса Кирилюка Д.В. на підставі ухвали від 27.07.2023 року та надходження в травні 2023 року від нотаріуса документів на вказану ухвалу до суду, представнику позивача стало відома адреса проживання ОСОБА_4 , яку представник позивача просив суд першої інстанції залучити в якості співвідповідачки.

Так, 17.07.2023 року представник позивача подав до суду першої інстанції клопотання, де прописав місце проживання співвідповідачки та додатково просив задовольнити подану раніше заяву від 27.04.2023 року. Крім того, представник позивача просив суд першої інстанції витребувати копії документів з кримінальної справи № 757/25984/20-к (а.с. 225 том 2).

У клопотанні від 05.06.2023 року представник позивача пояснив у чому були утруднення в самостійному отриманні вказаних доказів та додав підтвердження неможливості самостійно зібрати ці докази (а.с. 205-208 том 2).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 ЦПК України подане представником позивача клопотання містить в собі: назву суду, якому адресоване дане клопотання; номер цивільної справи, в рамках якої подається клопотання; ПІБ судді суду першої інстанції в провадженні якого перебуває справа; повні відомості адресата - представника позивача, який подає клопотання; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що клопотання представника позивача про залучення співвідповідповідача та витребування доказів не відповідає наведеним вище вимогам ч. 1 ст.183 ЦПК України, з огляду на те, що у поданому представником позивача клопотанні зазначено зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави подання клопотання з посиланням на відповідні норми діючого законодавства, як на правову підставу звернення.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для застосування положень ч. 4 ст.183 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та приймає їх до уваги, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Писаренка Олександра Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «25» січня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник