УХВАЛА

12 січня 2024 року

м. Київ

справа № 459/3495/21

провадження № 61-16154ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року та касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду у розмірі 40 000,00 грн та 300 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Червоноградського міського суд Львівської області від 25 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Червоноградського міського суд Львівської області від 25 квітня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання уточненої касаційної скарги.

У грудні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01 грудня 2023 року.

Також, у листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання уточненої касаційної скарги та сплати судового збору.

У січні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01 грудня 2023 року

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ціна позову у вказаній справі становить 340 000,00 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684*250= 671 000,00 грн).

Враховуючи зазначене вище, постанова Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Касаційна скарга ОСОБА_1 та касаційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не містять посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявники подали касаційні скарги на судове рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року та касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявникам.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян