Справа № 522/2309/24
Провадження № 2/522/3382/24
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

21.02.2024 м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за електричну енергію вироблену за «Зеленим» тарифом в сумі 109138,89 гривень.

Позивач мотивує вимоги тим, що станом на 31.12.2023 року відповідач не сплатив на користь позивача плату за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випрмінюівння обєктом елкутроенергетики привтаного господарства, що належить позивачу і розташовне за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду, від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 910/6644/18).

У постанові від 16.02.2021 року в справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових. Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви предметом спору є грошове зобов`язання за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватного домогосподарства.№ 1431 від 03.06.2021.

Місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна - приватного домогосподарства щодо якого укладені договори є: АДРЕСА_1 .

Таким чином, даний спір пов`язаний з грошовим зобов`язанням за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватного домогосподарства розташованого за адресою: є місце знаходження приватного домогосподарства, яке здійснює вироблення електричної енергії та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що виробляє енергію сонячного випромінювання, яка придбається Товариством, а тому має вирішуватись судом за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна за правилами виключної підсудності, визначеними в ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Указані обставини в сукупності дають підстави вважати, що фактично місцем виконання договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

У силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому направлення справи за підсудністю є обов`язком, а не правом суду у разі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду. Крім цього, направлення справи за підсудністю не є обмеженням позивача у праві доступу до правосуддя, оскільки учасники справи не позбавлені можливості приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції або через уповноваженого представника, а також подавати заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких підстав вважаю за необхідне передати справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за договором на розгляд до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Керуючись ст. 28, 30, 31, 187, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за договором передати на розгляд до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. Д. Абухін

21.02.2024