ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 953/435/22

провадження № 22-ц/818/446/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», Товариство з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2023 року ухвалену у складі судді Демченко С.В., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та ТОВ «Джоін АП!» суми страхового відшкодування у розмірі 69 291 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 жовтня 2020 року позивач уклав з ФОП ОСОБА_2 , яка діяла від імені та за дорученням ТОВ «Джоін АП!» договір про надання туристичних послуг ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (ваучер №2186997). В подальшому двома платежами від 30 жовтня та 11 листопада 2020 року позивач оплатив вартість туру Танзанія, ОСОБА_6 з 28 листопада 2020 року по 09 грудня 2020 року у розмірі 77 245 грн. До вартості туру входило: оплата за путівку на трьох осіб, переліт в обидва кінці, страховка від невиїзду, затримання рейсу, коронавірусу у період з 11 листопада 2020 року по 09 грудня 2020 року. 12 листопада 2020 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» укладено договір страхування з ТОВ «Джоін Ап!», за умовами якого вигодоонабувачами на випадок коронавірусу зазначені - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У зв`язку із захворюванням на ковідну двобічну пенвмонію у період з 27 листопада 2020 року по 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у Міській клінічній лікарні №17, тому був позбавлений можливості виїхати у туристичну подорож. Відповідно до ПЛР-тесту ОСОБА_5 отримала позитивний результат на COVID, тому також була позбавлена можливості виїхати у тур. ОСОБА_4 з 27 листопада 2020 року по 11 грудня 2020 року перебувала на самоізоляції, оскільки контактувала з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 у телефонному режимі сповістив страхувальника про настання страхового випадку, а також направив страховику пакет оригіналів підтверджуючих документів, які ТДВ «Ю.Ес.Ай» отримало 21 грудня 2020 року. Проте на численні запити позивача щодо невиплати страхового відшкодування, страхова компанія повідомила, що відсутнє підтвердження від туроператора ТОВ «Джоін Ап!». У січні 2021 року страхова компанія витребувала у позивача медичні документи ОСОБА_5 09 липня 2021 року позивач знов звернувся до страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування за двох осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Одночасно позивач звернувся до ТОВ «Джоін Ап!» зі скаргою на неприйняття рішення щодо страхового відшкодування. Станом на час звернення до суду страховик взятих на себе зобов`язань не виконав та страхове відшкодування застрахованим особам не сплатив. Тому, посилаючись на положення ЦК України щодо обов`язковості виконання договору та норми законів України «Про туризм», «Про захист прав споживачів», позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь страхове відшкодування у розмірі 69 291 грн із розрахунку того, що відповідно до свідоцтва про страхування № D2186997/2 від 12 листопада 2020 року страхова сума на кожну особу складає 25 663 грн 64 коп ( з урахуванням 10% франшизи 23 097 грн).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 23 097 (двадцять три тисячі дев`яносто сім) гривень 28 копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивач надав належні докази настання страхового випадку, що згідно Свідоцтва про страхування №D2186997/2 від 12 листопада 2020 року є підставою для здійснення ТДВ «СК « "Ю.Ес.Ай» страхового відшкодування у розмірі 23 097 грн. 28 коп. Оскільки спірні правовідносини виникли з договору страхування, туроператор - ТОВ «Джоін Ап!» не є належним відповідачем у справі. Одночасно з цим суд вважав не підтвердженим належними та допустимими доказами факт настання страхового випадку для ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також дійшов до висновку про відсутність у позивача ОСОБА_1 правових підстав і повноважень вимагати на свою користь виплату страхового відшкодування, що повинно було бути виплачено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі та невідповідність висновків суду вимогам закону, просив рішення суду в частині задоволених позовних вимог змінити та стягнути належну йому страхову суму солідарно з обох відповідачів. В частині відмови у стягненні на користь позивача суми страхового відшкодування за страховий випадок, що настав з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом зроблено помилковий висновок про відсутність відповідальності ТОВ «Джоін Ап!» та відсутність у позивача права на відшкодування страхової виплати за всіх застрахованих осіб, які не змогли скористатись туристичним продуктом у зв`язку із захворюванням. ОСОБА_1 уклав договір про надання туристичних послуг - ваучер №2186997 від свого імені та на підставі усного доручення від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тобто на користь трьох осіб. Відповідно п.2.1, Розділу 1 цього договору туроператор зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг, в ціну туристичного продукту можуть бути включені вартість послуг, які надає страхова компанія. Таким чином, вартість туристичних послуг, до якої була включена вартість послуг, які надає страхова компанія, для трьох осіб, була сплачена ОСОБА_1 туроператору TOB «Джоін Ап». Відповідно до Сертифікату застрахованої особи та свідоцтва про страхування між ТОВ «Джоін Ап!» - страхувальником та ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» - страховиком був укладений договір на надання страхового захисту ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (на підставі ваучеру №2186997, оплачено ОСОБА_1 ). Страхувальник укладав договір з страховиком на свій вибір, без урахування думки застрахованих осіб, застраховані особи в договірні відносини з страховиком не вступали. Настання страхових випадків по всім трьом особам відповідачами не оспорюється. Суд врахував умови передбачені пунктами 10.7 та 10.8 договору страхування, але не звернув увагу на те, що одержувачем страхового відшкодування може бути також вигодонабувач, яким, в даному випадку є позивач у справі. Положення ч. 1, 2, 10 ст. 20, ч 2 ст.30. ч.1, 2 ст. 32 ч.1 ст. 33 Закону України «Про туризм», ч.4 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» ст.ст. 610, 611, ч.5 ст. 653, ч.1.ст.911 ЦК України спростовують висновок суду про відсутність відповідальності ТОВ «Джоін Ап!» у спірних правовідносинах

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_12 , який діяв в інтересах ТОВ «Джоін Ап!» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін. Зазначив, що судом надана належна оцінка умовам укладеного між ТОВ « Джоін Ап!» та ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» договору страхування, правильно встановлені обставини у справі та зроблено обґрунтований висновок про не доведення факту настання страхового випадку у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Також суд обґрунтовано вважав, що у спірних правовідносинах позивач не має права діяти в інтересах останніх. Одночасно апелянтом подано клопотання про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу та поштових витрат понесених ТОВ «Джоін Ап!» в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 30 жовтня 2020 року укладений Договір про надання туристичних послуг між турагентом ОСОБА_2 , що діє на підставі Агентського договору на реалізацію турпродукту № Договір 6353/16 від 18.5.2018 від імені та за дорученням туроператора Товариство з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!» та ОСОБА_13 , який діяв також за усним дорученням від імені інших туристів - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 2.1. Договору туроператор через турагента зобов`язується відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.

У Розділі 2 даного Договору (Істотні умови договору) передбачені такі умови, зокрема: п.1. - строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування: 28.11.2020 09.12.2020; п.2. - характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, а також дата, час і місце відправлення та поверення: 28.11.2020 Київ -Занзібар/09.12.2020 Занзібар -Київ; п.3. - готель розміщення; п.5. - кількість туристів - 3 людини; п.9. - страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»: від невиїзду, затримку рейсу, коронавірусу (UFI) 25.11.2020-09.12.2020, доп.фін.ризики COVID 19 28.11.2020-09.12.2020; п.11. - вартість туристичного обслуговування 77 245 грн. 00 коп.

На виконання умов Договору про надання туристичних послуг позивач сплатив ФОП ОСОБА_14 30 жовтня 2020 року за 3 особи 19 330 грн., 11 листопада 2020 року 57 915 грн., що підтверджується копіями товарних чеків з печаткою ФОП ОСОБА_15 .

У Розділі 3 Договору визначено, що туроператор через турагента зобов`язується, у тому числі забезпечити туриста необхідними документами відповідно до кількості туристів: ваучер, страховий поліс, авіаквитки, а турист зобов`язаний, зокрема: оплатити фактично понесені туроператором/турагентом витрати, штрафні санкції у випадку відмови від даного Договору до початку поїздки.

Пунктом 4.22 Договору встановлено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору, крім випадків, зокрема: якщо невиконання або неналежне виконання умов договору сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин, які вказані в даному Договорі або є результатом подій, які туроператор/турагент а інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Згідно з п.6.4 Договору у випадку настання страхового випадку, претензії по збитках турист пред`являє в страхову компанію, вказану в страховому полісі.

Відповідно до п.7.9 туроператор/турагент не несе відповідальності перед туристом у випадках: виникнення форс-мажорних обставин, визначених Договором, а також таких обставин, при яких виконання замовлення виявиться неможливим.

Згідно зі Свідоцтвом про страхування №D2186997/2 від 12 листопада 2020 року до Генерального договору 20.015017.1801-481 від 20.06.2020 добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном у зв`язку з Коронавірусом (Covid-19 )(далі по тексту - Свідоцтво), між туристами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з однієї сторони, та страхувальником ТОВ «Джоін АП!», страховиком - ТДВ "СК «Ю.Ес.Ай», з іншої сторони, укладений та підписаний договір страхування.

Період страхування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 становить з 11.11.2020 по 09.12.2020, страхова сума складає 25 663 грн. 64 коп. для кожного, безумовна франшиза, відсоток від страхової суми - 10%.

Відповідно до п. 1.1. Свідоцтва страховик - ТДВ "СК«Ю.Ес.Ай» зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити Застрахованій особі страхове відшкодування на умовах і в обсязі, визначених цим Договором, укладеним на підставі Правил добровільного страхування фінансових ризиків від 25.06.2009 року, затверджених Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, згідно з ліцензією серії АЕ №293754, строком дії з 24.09.2009 (безстрокова), а Страхувальник зобов`язується вчасно і в повному обсязі сплатити страховий платіж і виконувати інші умови цього Договору, а також сплатити страхові платежі у визначені строки та виконати інші умови Договору страхування.

Пунктом 1.4. Свідоцтва про страхування передбачено укладення Договору страхування по відношенню до кожної Застрахованої особи, що підтверджується Свідоцтвом про страхування.

Пунктом 3.1 Договору страхування передбачено, що за цим Договором страховими ризиками є раптові непередбачені події, що призвели до понесення Застрахованою особою матеріального (фінансового) збитку внаслідок неможливості здійснення подорожі (поїздки) за кордон з наступних причин:

3.1.1.2 розлад здоров`я (інфекційні або гострі захворювання) Застрахованої особи, строк якого становить більше 10 (десяти) календарних днів включно, та який суттєво та принципово перешкоджає здійсненню подорожі, а саме: вимагає стаціонарного лікування та/або дотримання карантинного режиму та/або дотримання постільного режиму на дату початку запланованої поїздки та протягом 3 (трьох) календарних днів після дати початку запланованої поїздки, почався в період дії Договору страхування та продовжується в момент передбачуваного моменту подорожі;

3.1.1.13. Інфікування Застрахованої особи вірусом COVID-19 (Коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженнями МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Документ, що підтверджує позитивний результат тестування має бути датований не раніше ніж за 48 годин до дати початку туру;

3.1.1.14. Перебування Застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою, яка інфікована вірусом COVID-19 (Коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженнями МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Даний пункт діє за умови, що особа, у якої підтверджено позитивний результат тестування на вірус COVID-19 (Коронавірус), планувала здійснити подорож разом з Застрахованою особою (вказана в одній заявці на тур та/або в одному договорі на туристичне обслуговування).

Пунктом 7.4.1 передбачено, що застрахована особа має право отримати страхове відшкодування у разі настання страхового випадку у розмірі і порядку, передбачених цим Договором та Свідоцтвом про страхування.

Договором передбачений обов`язок страховика протягом двох робочих днів , як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати застрахованій особі; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений Договором страхування строк; у випадку відмови у страховій виплаті письмово сповістити застраховану особу з мотивованим обґрунтуванням причин відмови у порядку та строки, визначені у Договорі страхування.

У Свідоцтві передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору страхування сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до п.7.5.3. п.7.5.8 Свідоцтва застрахована особа зобов`язана письмово повідомити страховика про настання страхового випадку протягом 15 календарних днів з моменту настання страхового випадку або повернення з подорожі; надати страховику документи, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків.

Положення свідоцтва передбачають, що письмова заява на виплату страхового відшкодування повинна бути подана страховику упродовж 15 календарних днів з моменту настання страхового випадку, закінчення лікування або повернення з подорожі.

У Свідоцтві визначений також перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку, зокрема:

-при неможливості здійснити подорож за кордон внаслідок раптового розладу здоров`я застрахованої особи медичний висновок відповідно до форми, затвердженої МОЗ (виписка з амбулаторної/стаціонарної карти хворого, виписний епікриз, лікарняний лист);

-у разі настання випадку, передбаченого п.3.1.1.13 Договору документи, що підтверджують встановлення застрахованій особі лабораторним шляхом діагнозу Коронавірус (COVID-19). Датовані раніше ніж 48 годин до початку туру;

- у разі настання випадку, передбаченого п.3.1.1.14 Договору документи, що підтверджують статус застрахованої особи, як контактної з інфікованим на Коронавірус (COVID-19).

Відповідно до п.10.1 Свідоцтва виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з Договором страхування на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту, який складається у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п.п. 10.4.1. пункту 10.4. Свідоцтва розмір збитків визначається: у разі неможливості здійснення подорожі за кордон - виходячи з витрат, яких зазнала Застрахована особа у зв`язку із відміною подорожі за кордон, в межах встановленої Договором страхування страхової суми, а саме: п. 10.4.1.1. витрат, встановлених в договорі на туристичне обслуговування чи іншому правочині, що засвідчує умови здійснення подорожі, яких зазнала Застрахована особа внаслідок відміни подорожі. Розмір таких витрат має бути підтверджений документально, а саме довідкою туроператора, який надав туристичний продукт.

Як зазначено позивачем, подорож не відбулася у зв`язку з підтвердженням у туристів захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19).

Так, відповідно до виписки Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» із медичної карти стаціонарного хворого №13565 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні з 27 листопада 2020 року по 14 грудня 2020 року з діагнозом негоспітальна двобічна пневмонія, середньої тяжкості, COVID-19.

З довідки сімейного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 10» слідує, що ОСОБА_4 , 1974 року народження, з 27.11.20202 по 11.12.2020 перебувала на ізоляції з приводу COVID-19.

18 січня 2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» направило ОСОБА_1 повідомлення про необхідність надати до страхової компанії оригінал або належним чином завірену копію виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 із зазначенням періоду лікування.

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою про виплату страхового відшкодування за тур до ОСОБА_6 у період з 28.11.2020 по 09.12.2020.

Крім того 09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою, в якій просив виділити справу щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_5 в окреме провадження, оскільки відсутні медичні документи, що підтверджують підстави для виплати їй відшкодування, а також надіслав скаргу щодо невиплати йому страхового відшкодування.

На підставі наданих позивачем доказів суд встановив, що дійсно позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом негоспітальна двобічна пневмонія, середньої тяжкості, COVID-19 з 27 листопада 2020 року по 14 грудня 2020 року, що відповідно до п.3.1.1.2 Договору страхування №№D2186997/2 від 12 листопада 2020 року є страховим ризиком, та стаціонарне лікування почалось на дату початку запланованої поїздки, що також відповідає умовам договору. Вказана подія позбавила позивача можливості скористатись договором про туристичні послуги та відповідно до умов Договору страхування підпадає під визначення страхового випадку. Факт повідомлення позивачем про настання страхового випадку підтверджується листом ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» від 18 січня 2021 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про туризм», туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Відповідно дост. 5 Закону України «Про туризм», туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин 1, 2статті 20 Закону України «Про туризм»за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

Частиною 12статті 20 Закону України «Про туризм»передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування").

За змістом ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

20 червня 2020 року між ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" та ТОВ "Джоін АП!" укладено генеральний договір добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном № 20.015017.1801-481, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними (фінансовими) збитками, яких зазнала застрахована особа внаслідок неможливості здійснення оплаченої подорожі за кордон, виникнення непередбачених фінансових втрат під час подорожі (в тому числі зміни строків перебування за кордоном) з причин, що не залежали від волі застрахованої особи, та які зазначені у договорі страхування. Укладення договору страхування по відношенню до кожної застрахованої особи підтверджується свідоцтвом про страхування (п. 1.4 генерального договору).

За умовами генерального договору добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном від 20 червня 2020 року № 20.015017.1801-481 страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування,.

12.11.2020 ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" видало свідоцтва про страхування № D2186997/2 позивачів, строк страхування з 11.11.2020 по 09.12.2020, страхова сума 25663,64 грн для кожного. Таким чином, укладення Договору страхування по відношенню до кожної Застрахованої особи підтверджується даними Свідоцтва про страхування.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта стосовно солідарної відповідальності відповідачів у справі, оскільки відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають лише у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно змісту позовних вимог та встановлених у справі обставин спір виник у зв`язку із невиконанням ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" умов договору , тому саме останній є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України « Про страхування» страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно п.10.7, п.10.8 Договору страхування, у якому встановлено, що одержувачем страхового відшкодування може бути застрахована особа, її спадкоємці, вигодобнабувач; страхове відшкодування може бути здійснене представнику страхової особи за дорученням, яке оформлене відповідно до встановленого законом порядку.

Оскільки ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" видало свідоцтва про страхування № D2186997/2 1 від 2.11.2020 для кожного з позивачів, вони є окремими вигодонабувачами за укладеним між відповідачами договором страхування.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. А суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Представництво - це правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 Цивільного кодексу України).

Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (частина перша статті 244 Цивільного кодексу України).

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів страхового відшкодування обґрунтовані не виконанням ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" умов договору страхування стосовно вигодонабувачів якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте останні з відповідним позовом про стягнення страхового відшкодування не звернулись. А ОСОБА_1 не надав суду доказів наявності у нього підстав для представництва їх інтересів в суді.

Тому суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь страхових сум, право вимоги яких належить іншим особам. При цьому у суду були відсутні підстави надавати оцінку правовідносинам, що склалися між ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Останні не позбавлені права звернутися до суду з самостійним позовом у межах якого буде надана оцінка наявності або відсутності підстав для виплати на користь останніх страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково та у задоволені позову про стягнення на користь ОСОБА_1 страхових сум, право вимоги яких належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить відмовити з підстав зазначених у дійсній постанові.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена лише в частині зміни мотивів відмови у задоволені позову ОСОБА_1 , підстави для компенсації понесених позивачем витрат на стадії апеляційного розгляду справи відсутні.

Разом з тим, ТОВ « Джоін Ап!» при розгляді справи судом апеляційної інстанції скористався правом на професійну правничу допомогу на підставі договору №5-1-22 J від 01.01.2022 з Адвокатським об`єдненням «Монтіс» та адвокатом Слаблюк Н.С. яким було підготовлено відзив на апеляційну скаргу (а.с. 224-228).

З урахуванням викладеного та враховуючи положення ст.ст. 137, 141 ЦПК України з позивача на користь ТОВ « Джоін АП» підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, понесення яких є співмірним з характером спору та об`сягом наданих адвокатом послуг.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2023 рокузмінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Джоін АП» () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000(дві тисячі ) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук