Справа №639/3441/23
Провадження №2/639/214/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретарів Кравченко А.Л., Кобзар І.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Жук А.Р., ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в режимі відеоконференції за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_3 адвокат Загорулько Є.О. з позовом до відповідачів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів і просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_3 » від 26.04.2023 року № 277-к; поновити ОСОБА_3 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 27.04.2023 року; стягнути з Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення з посади (26.04.2023 року) по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі у розмірі 213 370,00 грн.; стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_3 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, щонаказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про призначення виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії» від 28.10.2022 року № 553-к призначено ОСОБА_3 виконуючою обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 01.01.2022 року до призначення в установленому законодавством порядку керівника цієї лабораторії. Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_3 » від 26.04.2023 року № 277-к звільнено з 27.04.2023 року ОСОБА_3 з посади виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідно до п. 2 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Позивач Наказ вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Аргументуючи своє рішення, Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в преамбулі Наказу зазначено: «...у зв`язку із затвердженням Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24.04.2023 року № 286...». У відповідь на адвокатський запит Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів зазначено, що підставою для звільнення ОСОБА_3 з посади виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є затвердження Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року №286. Проте, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.Положення вищенаведеної норми не містить такої підстави розірвання трудового договору роботодавцем, як прийняття чи затвердження ним будь-якого локального нормативного акту.Більш того, за наявною інформацією Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24.04.2023 № 286, не зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а отже не є офіційно визнаним, і відповідно не могло бути підставою звільнення позивача.Враховуючи відсутність будь-яких зауважень з боку роботодавця щодо виконання покладених на позивача трудових обов`язків, остання може лише припускати, що звільнення відбулось через її невідповідність вимогам абз. 3 п. 11 Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24.04.2023 року №286, відповідно до якого з метою безперебійного функціонування Лабораторії, до укомплектування посади директора Лабораторії, обов`язки за вакантною посадою покладаються на іншу особу, яка повинна мати повну вищу освіту у галузі ветеринарії, стаж роботи на посадах у сфері ветеринарної медицини не менш двох років, досвід роботи на керівних посадах не менше одного року. Сам факт того, що позивач вимушена здогадуватись про дійсні підстави звільнення, свідчить про необґрунтованість Наказу та невідповідність його вимогам п. 41 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року №55, згідно з якими текст документа містить інформацію, для фіксування якої його створено. Інформація в тексті документа викладається стисло, грамотно, зрозуміло та об`єктивно.

У зв`язку з викладеним, позивач, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

04.07.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум відмовлено. Роз`яснено позивачу, що розгляд даної позовної заяви віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.07.2023 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до супровідного листа Харківського апеляційного суду вказана справа направлена до Жовтневого районного суду м. Харкова та отримана останнім - 21.09.2023 року.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.09.2023 року, справа передана судді Жовтневого районного суду м. Харкова Барковій Н.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2023 року позов ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум- залишено без руху.Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 22.09.2023 року представником позивача вказані недоліки були усунуті та ухвалою суду від 03.10.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум.Призначено судове засідання.

17.10.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. у цивільній справі №639/3441/23 за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум відмовлено. Заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. у цивільній справі №639/3441/23 запозовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум - передано до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б від 18.10.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Баркової Н.В. відмовлено.

18.10.2023 року на адресу суду за вх. №23456 від представника відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Жук А.Р. надійшов відзив на позов, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача звертає увагу, що позивач у своїй позовній заяві вказує на те: якщо роботодавець, на момент призначення особи знав про кваліфікаційні вимоги, що є обов`язковимидля виконання цієї роботи і те, що особа займаній посаді не відповідає через відсутність спеціальної освіти, однак свідомо її призначив, то сам по собі факт відсутності документа про освіту не може бути у подальшому підставою для звільнення працівника за цим пунктом. Однак на момент призначення ОСОБА_3 в.о. директора Лабораторії наказом Держпродспоживслужби від 28.10.2022 року № 553-кбуло чинним інше положення про Лабораторію, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 27.07.2018 року № 618. Як вбачається з доданої до позову біографічної довідки ОСОБА_3 , остання не має повної вищої освіти у галузі ветеринарії та у неї відсутній стаж роботи на посадах у сфері ветеринарної медицини, у графі «Освітньо-кваліфікаційний рівень, повне найменування навчального закладу, дата закінчення, спеціальність та кваліфікація» біографічної довідки ОСОБА_3 зазначено: освіта вища, Харківський національний державний технічний університет будівництва та архітектури, 2005 р, спеціальність «Водні ресурси», кваліфікація «Водні ресурси»,вища, Харківський національний державний технічний університет будівництва та архітектури, 2006,спеціальність «Водопостачання таводовідведення», кваліфікація «інженер-будівельник». А отже позивач не відповідає вимогам абзацу 3 пункту 11 Положення про Лабораторію, в зв`язку з чим і була звільнена відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40Кодексу законів про працю Україничерез виявлену невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Положення про Лабораторію позивачкою не оскаржується, та відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 КЗпП України законодавець пов`язує звільнення особи у зв`язку із виявленням невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи, а не у зв`язку із настанням негативних наслідків. Критерієм такого звільнення є саме «виявлення невідповідності», а не «настання негативних наслідків внаслідок невідповідності кваліфікації, та наявність зауважень». З огляду на вищевикладене представник відповідача вважає, що Держпродспоживслужбою дотримано вимоги трудового законодавства при звільненні ОСОБА_3 , наказ Держпродспоживслужбивід 26.04.2023 року № 277-к«Про звільнення ОСОБА_3 » є правомірним, а отже відсутні підстави для визнання протиправним цього наказу та, відповідно, для його скасування, а також відсутні підстави для поновлення ОСОБА_3 як виконуючу обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Ухвалою суду від 19.10.2023 року клопотання представника відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Жук Анастасії Русланівни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/3441/23 за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум задоволено. Забезпечено проведення подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Жук А.Р., яка зареєстрована у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1

Також 24.11.2023 року на адресу суду за вх. №26771 від представника відповідача Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Смородської М.С. надійшов відзив на позов, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову з тих же підстав, що і представник відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Також представник відповідача вважає безпідставним посилання позивача на ч. 1 ст. 235 Кодексу законів України про працю і поновлення на роботі позивача, оскільки звільнення ОСОБА_3 було здійснено у повній відповідності з чинним законодавством України, роботодавцем дотримано вимоги чинного законодавства при звільненні позивача, наказ №277-к від 26.04.2023 року про звільнення є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки критерієм звільнення є виявлення невідповідності займаній посаді через відсутність спеціальної освіти. Враховуючи вищевикладене, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які мають похідний характер по відношенню до основної вимоги, також не підлягають задоволенню через необґрунтованість основної вимоги і відсутність підстав для її задоволення.

27.11.2023 року на адресу суду за вх. №26782 від представника позивача ОСОБА_3 адвокат Загорулько Є.О. надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача знов звертає увагу на відсутність в пункті 2 статті 40 КЗпПУ такої підстави для звільнення, як у зв`язку із затвердженням Положення. При цьому представник позивача додатково посилається на те, що позивачеві не були запропоновані усі наявні в установі вакансії, що є порушенням вимог ч.2 ст. 40 КЗпПУ. Представником позивача також обґрунтовуються посилання в даному випадку на висновки Верховного Суду, а також положення постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». З наданих суду матеріалів представник позивача робить висновок про те, що роботодавець на момент призначення особи знав про кваліфікаційні вимоги, що є обов`язковими для виконання цієї роботи, свідомо призначив позивача, і відповідно сам по собі факт відсутності документа про освіту не може бути у подальшому підставою для звільнення працівника за вищевказаним пунктом. Докази неякісного виконання роботи, неналежного виконання трудових обов`язків через недостатню кваліфікацію станом на теперішній час відсутні.

01.12.2023 року від представника відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Жук А.Р. на адресу суду за вх. №27363 надійшли заперечення на відповідь на відзив представника позивача, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

15.01.2024 року від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Загорулько Є.О. надійшла на адресу суду за вх. №967 заява, в якій останній уточнив сумупозовних вимог в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка визначена позивачем у розмірі 213 370,00 грн. з наданням розрахунком з дня звільнення 26.04.2023 року по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі 18.01.2024 року, тобто за 190 днів, помножених на середньоденну заробітну плату в розмірі 1123 грн.

На вищевказану заяву представника позивача, 17.01.2024 року на адресу суду за вх. №1297 від представника відповідачаХарківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Смородської М.С. надійшла заява, в якій остання просить відмовити у задоволенні позову і в частині уточнених вимог, посилаючись на практику Верховного Суду, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №639/10046/18, відповідно до якої зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не може кваліфікуватись як плата за виконану роботу. Крім того представник відповідача зауважує, що 27.04.2023 року ОСОБА_3 ще виконувала свої обов`язки як в.о. директораХарківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, підписувала накази, у зв`язку з чим за цей робочий день їй було нараховано і виплачено заробітну плату, тому 27.04.2023 року не може враховуватись в вимушений прогул. Крім того, наказом Харківської регіональної державної лабораторії від 08.05.2023 року №99-ОС ОСОБА_3 було прийнято на роботу на посаду заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії, отже останнім днем вимушеного прогулу може вважатись 05.05.2023 року, тобто останній робочий день перед призначенням ОСОБА_3 на посаду заступника Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, тому різниця у днях між звільненням ОСОБА_3 з посади в.о. директора до призначення на посаду заступника директора складає 6 днів 28.04.2023 року, а також з 1 по 5 травня 2023 року включно. Між тим, знов такі представник відповідача зазначає, що оскільки основні позовні вимоги про поновлення на роботі задоволенню не підлягають, то відсутні і підстави для задоволення позову в частині похідних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Загорулько Є.О. надав вступне слово, в якому позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини,викладені у позові, а також в інших заявах по суті справи. Представник позивача погодився з доводами представника відповідача лише про те, що останнім робочим днем позивача було 27.04.2023 року, між тим просив стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за весь період до дня ухвалення рішення, зазначивши, що ОСОБА_3 з 08.05.2023 року дійсно була призначена на посаду заступника директора, однак весь час знаходилась на лікарняному і заробітну плату взагалі не отримувала, а наказ про призначення її заступником директора в подальшому був скасований, після цього позивач не працевлаштовувалась.

Представник відповідача Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Смородська М.С. надала вступне слово, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаюсь на викладені у відзиві обставини, а також на обставини, зазначені в заяві, в якій вона заперечувала позовних вимог в частині розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача.

Представник відповідача Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Жук А.Р.в судовому засіданні надала вступне слово, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаюсь на викладені у відзиві обставини.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_3 від 28.10.2022 року, остання просить призначити її виконуючим обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів з 01.11.2022 року (т.1, а.с. 258, том №2, а.с.31 зворот).

Начальник Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області звернулась з листом до т.в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, в якому просила скасувати попередній наказ від 05.08.2022 №357-К стосовно в.о. директора Лабораторії Квіта В.Г. і покласти виконання обов`язків директораХарківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів на ОСОБА_3 , а також вказано, що ОСОБА_3 здатна забезпечити виконання покладених на лабораторію завдань та обов`язків, має відповідні ділові та інші якості для забезпечення діяльності регіональної лабораторії на належному рівні, додаток біографічна довідка ОСОБА_4 (т.1 а.с. 253-254).

Як вбачається з біографічних довідок, складених 24.10.2022 року, 29.12.2022 року та з даних особової картки ОСОБА_3 , заповненої 01.11.2022 року, у графі «Освітньо-кваліфікаційний рівень, повне найменування навчального закладу, дата закінчення, спеціальність та кваліфікація» зазначено: «Освіта вища, Харківський національний державний технічний університет будівництва та архітектури, 2005 р, спеціальність «Водні ресурси», кваліфікація «Водні ресурси»,вища,Харківський національний державний технічний університет будівництва та архітектури, 2006,спеціальність «Водопостачання таводовідведення», кваліфікація «інженер-будівельник». Вказаними документами підтверджується, що ОСОБА_3 не має повної вищої освіти в галузі ветеринарії, а також стажу роботи на посадах у сфері ветеринарної медицини (т.1, а.с. 255-257, т.2, а.с. 33-34, 96-98).

Наказом № 553-к від 28.10.2022 року т.в.о. голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про призначення виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії», керуючись статтею 24 КЗпПУ, Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою КМУ від 02.09.2015 року №667 призначено ОСОБА_3 виконуючою обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 01.11.2022 року до призначення в установленому законодавством порядку керівника цієї лабораторії, встановлено ОСОБА_3 посадовий оклад, визначений шляхом множення посадового окладу працівника першого тарифного розряду на тарифний коефіцієнт 2,79 та фактично відпрацьованого часу, який переглядається після підвищення мінімальної заробітної плати. Підстава: заява ОСОБА_3 від 28.10.2022 року, лист Головного управління Держпродсоживслужби в Харківській області від 24.10.2022 року (т.1 а.с. 252, т.2 а.с. 31).

Наказом т.в.о. голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 277-к від 26.04.2023 року «Про звільнення ОСОБА_3 » керуючись статтею 40 КЗпПУ, Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою КМУ від 02.09.2015 року №667, у зв`язку із затвердженням Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідно звільнено з 27.04.2023 року ОСОБА_3 з посади виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24.04.2023 року №286 наказано звільнити 27.04.2023 року ОСОБА_3 з посади виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідно до п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпПУ (т.1 а.с. 259, т.2, а.с. 34 зворот, 101). Вказаний наказ надіслано директором Департаменту з управління персоналом та організаційного розвитку до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Харківській області та Харківської регіональної державної лабораторії і отримано 27.04.2023 року за вх.№267 (т.2 а.с.100).

Як вбачається з довідки Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.07.2023 року за №513 про виплати ОСОБА_3 ,в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за лютий 2023 року та березень 2023 року нараховано 45 259,58 грн., виплачено 36434, 08 грн.(т. 2, а.с. 10).

Однак відповідно до довідки Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 04.12.2023 року за №850 ОСОБА_3 працювала в Харківській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 01.11.2022 року по 27.04.2023 року на посаді в.о. директора, її дохід за період з 01.02.2023 року по 31.03.2023 року склав 48 315,72 грн. Середня заробітна плата за період з лютого 2023 року по березень 2023 року склала 1 123,00 грн. (т.2, а.с. 162). Також суду надані копії табелів обліку робочого часу за лютий, березень 2023 року (т.2а.с.156-161).

В подальшому наказом в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби від 08.05.2023 року № 99-ОС «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 » призначено ОСОБА_3 з 08.05.2023 року на посаду заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з посадовим окладом згідно штатного розпису за рахунок коштів загального фонду, за основним місцем роботи. Підстава: заява ОСОБА_3 від 08.05.2023 року, погодження Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (т.2, а.с. 152).

Як вбачається з копій електронних листків непрацездатності (т.1 а.с. 250-264), які стосуються ОСОБА_3 і це визнано учасниками справи, позивач перебувала на лікарняному з 09.05.2023 року по 15.05.2023 року, з 16.05.2023 року по 19.05.2023 року, з 22.05.2023 року по 26.05.2023 року, з 27.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 12.06.2023 року.

Наказом в.о. директора Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 29.05.2023 року № 139-ОС «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_3 » у зв`язку з призначенням заступника директора Харківської регіональної державно лабораторії Держпродспоживслужби без погодження з Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області відповідно до п.11Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.04.2023 року №286, враховуючи наказ Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби від 08.05.2023 року , на підставі службової записки заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби від 26.05.2023 року наказано: скасувати Наказ Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби №99-ОС від 08.05.2023 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_3 », як такий, що прийнятий всупереч п.11 Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.04.2023 року №286, ОСОБА_5 вважати звільненою на підставі наказу Держпродспоживслужби від 26.04.2023 року № 277-К, відділу бухгалтерського обліку та економічної роботи провести розрахунки у відповідності до вимог діючого законодавства (т.2 а.с. 153).

Зазначений вище наказ в.о. директора Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 29.05.2023 року № 139-ОС «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_3 » є предметом оскарження у цивільній справі №639/3439/23 , по якій відкрито провадження ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б. у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум. У даній справ, як вбачається зі змісту позову, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ поновити її на роботі на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і також стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу

Згідно з довідкою Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_3 працювала до 29.05.2023 року на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та її дохід за період з 08.05.2023 року по 29.05.2023 року склав 0,00 грн. (т.2, а.с.154).

У відповіді на адвокатський запит від 14.06.2023 року за підписом т.в.о. голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надано сканкопії запитуваних документів та інформацію про то, що підставою для звільнення ОСОБА_3 з посади виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є затвердження Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року №286. Одночасно вказано, що відповідно до п.2 наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24квітня 2023 року №286 керівнику Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області доручено забезпечити здійснення заходів, пов`язаних з державною реєстрацією вказаного положення (т.1, а.с. 213-215).

Крім того у відповідь на адвокатський запит від 21.08.2023 року за підписом в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надано інформацію про неможливість надати відповідь про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Положень про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 12.02.2018 №110, від 27.07.2018 №618, від 21.03.2023 №185, оскільки архів та поточна документація, з якою працювало попереднє керівництво (до 10.05.2023) не були передані актом приймання-передавання, фактично на даний час була знайдена тільки частина необхідних документів. Чинне керівництво звернулось із заявою про порушення кримінальної справи по факту знищення документів. Крім того повідомлено, що Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24.04.2023 №286 на даний час знаходиться в процесі реєстрації, для чого збирається повний необхідний пакет документів(т.2 а.с.8-9).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України передбачені критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Відповідно до ст. 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 1 КЗпП України, законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Згідно зі ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно із частинами 1-3 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у певних випадках, зокрема, у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці (п.2 ч.1 ст.40 КЗпП).

Як неодноразово вказував Верховний Суд, невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров`я (Постанова ВС від 12.02.2020 року по справі № 335/7435/18).

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі.

Не можна визнати законним звільнення з цих підстав лише з мотивів відсутності спеціальної освіти (диплома), якщо відповідно до чинного законодавства наявність її не є обов`язковою умовою виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Проте випадках, коли згідно з законодавством виконання певної роботи допускається після надання в установленому порядку спеціального права (водії автомобільного та електротранспорту тощо), позбавлення цього права може бути підставою для звільнення працівника з мотивів невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі з додержанням правил ч.2 ст.40 КЗпП.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Позивач ОСОБА_3 була призначена на посаду в.о.директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з наданням відповідних документів про освіту та стаж, зокрема, в матеріалах справи знаходиться лист Начальника Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області до т.в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, в якому пропонується покласти виконання обов`язків директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів на ОСОБА_3 , яка здатна забезпечити виконання покладених на лабораторію завдань та обов`язків, має відповідні ділові та інші якості для забезпечення діяльності регіональної лабораторії на належному рівні, в додаток надана біографічна довідка ОСОБА_3 .

З тексту наданих суду копій Положень про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затверджених наказами Держпродспоживслужби від 12.02.2018 №110, від 27.07.2018 №618, від 21.03.2023 №185 вбачається, що в них передбачені певні вимоги до директора Лабораторії до його освіти, стажу роботи на посаді лікаря ветеринарної медицина, досвіду роботи на керівних посадах, а також порядок його призначення, кількість і порядок призначення заступників директора Лабораторії, вимоги до останніх. В тому числі на час призначення ОСОБА_3 виконуючою обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії наказом № 553-к від 28.10.2022 року діяло Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 27.07.2018 №618, яким в п.10 передбачено, що Лабораторію очолює директор, який має повну вищу освіту відповідного напряму підготовки, стаж роботи на посаді лікаря ветеринарної медицини не менше п`яти років, досвід роботи на керівних посадах не менше трьох років, а також пройшов відповідну підготовку на курсах підвищення кваліфікації. Директор Лабораторії призначається на посаду на умовах контракту Головою Держпродспоживслужби за поданням начальника Головного управління на строк не більше ніж три роки. Директор Лабораторії може бути звільнений з посади Головою Держпродспоживслужби з підстав, визначених законодавством про працю, а також за порушення умов контракту. Вимоги до заступника директора Лабораторії не були передбачені.(т.1 а.с. 216-241).

І лише останнім Положенням про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 24.04.2023 №286, вперше передбачено вимоги до заступника директора Лабораторії, а саме: з метою безперебійного функціонування Лабораторії, до укомплектування посади директора Лабораторії, обов`язки за вакантною посадою покладаються на іншу особу, яка повинна мати повну вищу освіту у галузі ветеринарії, стаж роботи на посадах у сфері ветеринарної медицини не менше двох років, досвід роботи на керівних посадах не менше одного року.

Отже під час призначення на посаду виконуючою обов`язки директора позивач була допущена до роботи з урахуванням наявних у неї освіти та досвіду, і такі дані не змінились на час її звільнення. Доказів про наявність будь-яких зауважень з боку роботодавця щодо виконання покладених на позивача трудових обов`язків, як і доказів непроходження нею будь-якої атестації суду не надано. Відповідачем підтверджено, що позивач звільнена з посади виконуючого обов`язки директора виключно у зв`язку з прийняттям нового Положенням про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 24.04.2023 №286, в якому ставляться певні вимоги до виконуючого обов`язки директора.

Отже виходячи з аналізу чинного законодавства і судової практики лише нормативна зміна вимог до особи позивача щодо її стажу та освіти не може бути підставою для звільнення її за п.2 ч.1 ст. 40 КЗпПУ.

При цьому суд не вдається до аналізу чинності та правомірності змін, внесених до Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 24.04.2023 №286, оскільки зазначений нормативний акт не є предметом оскарження у даній справі.

Крім того суду не надані докази пропонування ОСОБА_3 наявної на підприємстві іншої роботи, вакантних посад чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншої вакантної роботи, яку позивач може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Факт призначення в подальшому позивача заступником директора даних обставин не спростовує.

Відповідно до ст.235 КЗпП України, зокрема, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи зазначені вище положення закону та встановлені в судовому засіданні обставини, через порушення як процедури прийняття оскаржуваного наказу про звільнення так і відсутність передбачених п.2 ч.1 ст. 40 КЗпПУ підстав для звільнення позивача, суд вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_3 » від 26.04.2023 року № 277-к, поновивши ОСОБА_3 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, в силу вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом встановлено наступне.

Представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Загорулько Є.О. наданий розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача з 26.04.2023 року по 18.01.2024 року, який становить 213 370,00 грн., і складається з кількості (робочих) днів вимушеного прогулу :190 днів, помножених на середньоденний заробіток (згідно наданої довідки) 1123, 00 грн.

Між тим, як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, останнім робочим днем ОСОБА_3 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів було саме 27.04.2023 року, за який позивачем отримана заробітна плата, що визнано учасниками справи в судовому засіданні, в тому числі і представником позивача. Однак, в подальшому позивач за її заявою і з її згоди була наказом Харківської регіональної державної лабораторії від 08.05.2023 року № 99-ОС призначена на посаду заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії. Отже, останнім днем вимушеного прогулу є 05.05.2023, тобто, останній робочій день перед призначенням ОСОБА_3 на посаду заступника Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. З урахуванням вищезазначеного, вимушений прогул ОСОБА_3 тривав 6 робочих днів 28.04.2023 року, 01.05.2023 року, 02.05.2023 року, 03.05.2023 року, 04.05.2023 року, 05.05.2023 року. При цьому суд враховує, наявність в матеріалах справи даних про те, що наказом в.о. директора Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 29.05.2023 року № 139-ОС «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_3 » позивач була фактично звільнена з посади заступника директора, однак оскарження вказаного наказу є предметом розгляду іншої справи, по якій рішення на даний час не прийнято, отже з огляду на поданий позов сама позивач вважає законним призначення її на посаду заступника директора, на якій бажає бути поновленою і отримати середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь позивача ОСОБА_3 підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 123,00 (грн.) х 6 (днів) = 6 738,00 грн., з подальшим відрахуванням передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів, тобто позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

В іншій частині суд не знаходить підстав для задоволення позову про стягнення сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу з причин, зазначених вище.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з позовом про поновлення на роботі, з відповідачів за задоволення вказаної вимоги на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073,60 грн., тобто по 536,80 грн. з кожного окремо.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.16, 21, 43 Конституції України, ст. ст. 1, 51, 21, 40, 83, 235 КЗпП України, ст.ст.1-18, 76-82, 95, 133, 137, 141, 142, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення сум задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_3 » від 26.04.2023 року № 277-к.

Поновити ОСОБА_3 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Стягнути з Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 6 738 (шість тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 00 копійок с подальшим відрахуванням передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь держави судовий збір у розмірі по 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посадівиконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

-Державна служба Україна з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, , адреса: 01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, буд. 1;

-Харківська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, , адреса: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 148.

Повне рішення складено 06.02.2024 року.

Суддя Н.В.Баркова