Провадження № 2-др/161/12/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

з участю: представника позивача Лащук Ю.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів було відмовлено у повному обсязі.

17.01.2024 року відповідачка звернулась до суду із заявою щодо стягнення з позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

У судовому засіданні представник позивачки просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки сторона відповідача не подала до суду попереднього розрахунку витрат і не заявила про необхідність розподілу судових витрат до закінчення судових дебатів.

Відповідачка заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України передбачено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, як слідує з матеріалів справи, стороною відповідача до закінчення судових дебатів чи до закінчення розгляду справи не було подано суду відповідних доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або мала сплатити у зв`язку з розглядом справи, а також відповідна заява з цього приводу зроблена не була.

Зокрема, у своєму відзиві на позовну заяву відповідачка не заявляла вимоги про стягнення з позивачки судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а також до закінчення розгляду справи не зробила заяви про те, що нею чи її предстаником протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази щодо розміру відповідного роду витрат.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу

На підставі ст. 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 06 лютого 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук