Справа № 388/123/24
УХВАЛА

Іменем України

"25" січня 2024 р. м. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту роботи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цією заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту роботи.

Предметом заяви є вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала у міському відділенні «Будбанку» м. Донецька в період з 3 червня 1983 року по 17 січня 1986 року бухгалтером та з 20 січня 1986 року по 21 липня 1986 року економістом бухгалтерії.

Підставою заяви є те, що не збереглися накази з особового складу банку за період 1983-1986 роки, а тому неможливо підтвердити період роботи на посадах.

Дослідивши зміст заяви та додані до нього матеріали, суддя дійшов до такого висновку.

Предметом заяви є вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала у міському відділенні «Будбанку» м. Донецька в період з 3 червня 1983 року по 17 січня 1986 року бухгалтером та з 20 січня 1986 року по 21 липня 1986 року економістом бухгалтерії.

Підставою заяви є те, що не збереглися накази з особового складу банку за період 1983-1986 роки, а тому неможливо підтвердити період роботи на посадах.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з ч. 2 зазначеної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Встановлення факту роботи на посаді, заявниця обґрунтовує тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області їй не було враховано період роботи у міському відділенні «Будбанку» м. Донецька в період з 3 червня 1983 року по 17 січня 1986 року бухгалтером та з 20 січня 1986 року по 21 липня 1986 року економістом бухгалтерії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, далі Порядок № 637).

У судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Чинне законодавство не містить такого визначення як «трудовий стаж», з введенням в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), поняття «трудовий стаж» замінено на термін «страховий стаж» - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, за який щомісяця сплачуються страхові внески. Трудовий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, враховується до страхового стажу на умовах раніше діючого законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального державного страхування.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України як при прийнятті рішення про призначення пенсії, так і при вирішенні питання про встановлення трудового стажу роботи у певний період трудової діяльності.

За встановлених обставин та чинних норм законодавства, у судовому порядку не може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України в позасудовому порядку, відмова цього органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 вересня 2019 року у справі № 198/623/18, а також відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18, від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц, від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18, від 25 травня 2022 року у справі № 363/1099/21).

З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадженні у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 186, 258-261, 353 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту роботи.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д. М. Баранський