Провадження № 2/243/422/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом,
В С Т А Н О В И В:
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги спадкування за законом були чоловік ОСОБА_3 батько позивачки ОСОБА_4 , рідна сестра позивачки ОСОБА_2 та позивачка . Інших спадкоємців немає. Зазначені спадкоємці прийняли спадщину, була заведена спадкова справа.
З метою оформлення спадщини в грудні 2018 року позивачка та її батько ОСОБА_4 звернулись до нотаріуса, однак їм 18.12.2018 постановою нотаріуса було відмовлено в оформленні прав на спадщину, оскільки вони не надали правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на успадковане майно. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН № 190429 від 15.06.2006 утримувала в себе відповідачка та цей документ нотаріусу не надавала для оформлення спадщини.
Таким чином, право власності на 2/3 частки земельної ділянки, що були успадковані батьком позивачки ОСОБА_4 та позивачкою після смерті ОСОБА_3 так оформлено і не було.
Зважаючи на наведене, після смерті батька залишилась спадщина у виді належних йому на праві власності земельних ділянок та 1/3 частки земельних ділянок, які він успадкував після смерті матері позивачки своєї дружини ОСОБА_3 , однак право власності оформити не встиг.
На випадок своєї смерті батько позивачки ОСОБА_4 залишив заповіт від 28.09.2016, реєстровий № 177, яким заповідав позивачці все належне йому майно.
Після смерті батька позивачки вона прийняла спадщину, та їй були видані свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.2020, реєстровий № 187 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.2020, реєстровий № 188 на земельні ділянки, які належали батьку на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 190427 від 15.05.2006.
Відмова оформлена у виді постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.11.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.11.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Враховуючи наведені обставини, виникла ситуація за якої позивачка не має можливості отримати правовстановлюючий документ на успадковані земельні ділянки.
Без державної реєстрації прав на нерухоме майно право власності позивачки не визнається.
Не визнання права власності позивачки на успадковані нею земельні ділянки полягає в тому, що в неї відсутні документи, які б посвідчували її право власності та були б підставою для державної реєстрації права власності.
Таким чином, визнати своє право власності на успадковане майно, а також захистити своє право власності на нього позивачка може лише в судовому порядку.
Відповідачкою у справі є спадкоємець ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, проте перешкоджає позивачці оформити спадщину у встановленому законом порядку.
У зв`язку з чим просить суд:
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППНОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на:
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППНОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на:
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі Витягу з договору № 95 про надання правової допомоги від 20.12.2021 та ордеру серії АА № 110832718 від 20.12.2021 будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивачки через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву з проханням розглядати справу без його участі та позивача, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом направлення виклику до суду як на адресу її реєстрації так і на адресу проживання засобами поштового зв`язку та направлення їй на номер мобільного телефону, який зазначений у відповіді Мінсоцполітики наданої на запит суду, судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідачки не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого повторно 05.08.2011 серія НОМЕР_2 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.08.1978 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно 08.07.2011 серія НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого повторно 08.04.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слов`янському районі Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Роганське Слов`янського району Донецької області, в Україні померла ОСОБА_3 .
Спадкоємцями першої черги на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 були її чоловік батько позивачки ОСОБА_4 , рідна сестра позивачки ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.
Позивачка зазначає, що з метою оформлення спадщини в грудні 2018 року вона та її батько ОСОБА_4 звернулись до державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області.
За змістом позовної заяви позивачка зазначає, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ці земельні ділянки на ім`я померлої матері ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та її батько звернулися до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання за ними права власності на 2/3 частки земельних ділянок, успадкованих після смерті ОСОБА_3 .
Під час розгляду цивільної справи за вказаним позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер в м. Краматорськ Донецької області, в Україні, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого 27.08.2019 Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.12.2020 дану цивільну справу залишено без розгляду на підставі заяви представника позивачів адвоката Прокопцева С.В.
Таким чином, право власності на 2/3 частки земельної ділянки, що були успадковані батьком позивачки ОСОБА_4 та позивачкою після смерті ОСОБА_3 так оформлено і не було.
За життя батько позивачки ОСОБА_1 склав заповіт від 28.09.2016, зареєстрований в реєстрі за № 177, та посвідчений головою виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Слов`янського району Донецької області Нікітіною О.А. згідно якого ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і належало йому або буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті батька позивачки ОСОБА_4 , ОСОБА_1 прийняла спадщину, та їй були видані свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.2020, реєстровий № 187 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.2020, реєстровий № 188 на земельні ділянки, які належали батьку на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 190427 від 15.05.2006.
Також позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини на успадковану після смерті її матері 1/3 частку належних їй земельних ділянок та 1/3 частку земельних ділянок, які після смерті її матері успадкував батько, який на все належне йому майно залишив заповіт, проте не оформив на них своє право власності.
Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
За нормою ч.1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом з достовірністю встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 донька спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у передбачений законом строк подала заяви про прийняття спадщини.
Позивачка свідоцтва на право на спадщину за законом та заповітом на спірні земельні ділянки з відповідними їх частками не отримала, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі цих свідоцтв у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавців, батька та матері позивачки, на земельні ділянки, та визнати право власності на спадкове майно позивачці можливо лише в судовому порядку.
Оскільки на теперішній час, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинилась у зв`язку з їх смертю, тому позивачка у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.
Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд доходить висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позивачка ОСОБА_1 не вимагає від відповідачки компенсацію за понесені судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1225, 1258, 1259, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППНОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на:
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППНОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2024.

Суддя І.Ю. Фалін