Справа 556/174/24
Номер провадження 2-о/556/102/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,- в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що заявник самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначив, що він є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він проживає разом із сином ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З 2023 року його дружина не проживає за зазначеною адресою. Просив встановити факт, що він самостійно виховує дитину віком до 18 років сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт перебування дитини на його утриманні. Встановлення даного факту є необхідним для оформлення соціальної допомоги, тимчасового виїзду з дитиною за кордон, вирішення інших питань, пов`язаних із вихованням дитини, в т.ч. її навчанням, лікуванням, відпочинком.

Вказана заява надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 17.01.2024. 19.01.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання подав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала клопотання в якому визнала заявлені ОСОБА_1 вимоги та просила розглянути справу без її участі.

В своїх поясненнях ОСОБА_4 вказала, що заявник дійсно проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та самостійно виховує його без дружини, оскільки вони разом не проживають через сімейні обставини. Матір дитини у його вихованні участі не приймає. Аналогічні показання надали суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Дослідивши та оцінивши докази, зібрані в матеріалах справи, в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, крім того, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті також питання про встановлення інших фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22.11.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Також, під час розгляду справи встановлено, що заявник та заінтересована особа припинили будь-які відносини, зокрема, сімейні та тривалий час проживають за різними адресами, кожен веде власне господарство, побут та дозвілля.

Заявник та неповнолітній син разом проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в той час, коли ОСОБА_7 проживає в іншому населеному пункті - с.Воронки Вараського району.

Факт проживання дитини разом з батьком підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради Рівненської області №85 від 12.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.91 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає із своїм батьком ОСОБА_1 , який створив усі умови для проживання дитини, здійснює опіку над ним, доглядає та піклується про його стан здоров`я. Враховуючи, що мати дитини з 2023 року не проживає разом з дитиною, матеріально її не забезпечує, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд - у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг 18 років, за адресою: АДРЕСА_1 , без участі матері ОСОБА_2 ,

Судові витрати, понесені заявником, відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я :

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_5 .