26.01.2024 Єдиний унікальний номер 205/4149/23
Провадження № 2/205/1689/24
26 січня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних витрат та трьох процентів річних, -
ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , відповідно якого просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у сумі 50 000,00 грн., інфляційні витрати за весь час затримки платежу та 3% річних від суми боргу у розмірі 1500,00 грн..
В обґрунтування позову зазначено, що 07.12.2021 року позивачем ОСОБА_1 було здійснено 2 грошових переказа на банківську картку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 на загальну суму 50 000,00 грн. Відповідна операція була помилковою, оскільки вона переплутала реквізити. Відповідач ОСОБА_2 безпідставно набула грошові кошти у вказаній сумі. Позивач ОСОБА_1 зверталась до відповідача з досудовою вимогою від 31.01.2023 року, в якій просила до 09.02.2023 року повернути безпідставно отримані грошові кошти у сумі 50 000.00 гривень. Вказана претензія відповідачем ОСОБА_2 не отримана, причина повернення: адресат відсутній. Між сторонами не існувало й не існує будь-яких правовідносин, на підставі яких у ОСОБА_3 виник обов`язок із перерахування відповідачеві ОСОБА_2 грошових коштів у вказаній сумі. У зв`язку з цим є правомірними на підставі ст. 625 ЦК України нарахування, трьох процентів річних і втрат від інфляції.
Ухвалою суду від 08.05.2023 року у справі відкрито провадження розгляд якого постановлено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 18.07.2023 року, враховуючи відсутність заперечень позивача, підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 25.10.2023 року здійснено перехід з розгляду справи по суті на стадію підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 25.10.2023 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.
Ухвалою суду від 20.11.2023 року, враховуючи відсутність заперечень позивача, підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач не зявилась, надіславши суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою зареєстрованого у встановленому порядку його місяця проживання згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.
Крім того, про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України та відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи зазначене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом та враховуючи відсутність відомостей про причини неявки, є таким, що не з`явився до суду повторно без поважних причин.
У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
02.02.2023 позивачем ОСОБА_1 надіслана через АТ "Укрпошта" відповідачеві ОСОБА_2 досудова вимога, про повернення їй помилково перераховані грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. в строк до 09.02.2023 року.
Згідно з наданою АТ "Універсал Банк" інформацією (лист №БТ/7993 від 30.10.2023 року), власником карти № НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з наданою АТ "ТАСКОМБАНК" інформацією від 06.11.2023 року, банківський рахунок НОМЕР_5 належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дослідивши обгрунтування позивача, надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, інфляційних втрат і трьох відсотків річних підлягає частковому задоволенню.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначені нормами глави 83 ЦК України.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, встановленого ст. 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, що надають право витребувати у набувача це майно.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблений висновок про те, що "предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події".
У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, правові норми ст. 1212 ЦК України можуть бути застосовані тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.
Грошові кошти у сумі 27 000,00 грн. та 23 000,00 грн. помилково 07.12.2021 року перераховані позивачем ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_2 . Відсутні докази набуття відповідачем ОСОБА_2 вказаних грошових коштів за договірними правовідносинами. Не встановлено інших підстав набуття відповідачем ОСОБА_2 вказаних грошових коштів.
Із відповідача ОСОБА_2 на підставі ст. 1212 ЦК України підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 50 000,00 грн., що помилково перераховані, як безпідставно набуті.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами з приводу стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу).
Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, вважала, що нарахування процентів необхідно здійснювати згідно зі ст. 536 ЦК України, проте розрахунку таких нарахувань процентів та інфляційних втрат суду не надала, крім того не зазначено з якого часу вважає необхідно проводити зазначені нарахування, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановлювати обставини по данній вимозі.
Позивач ОСОБА_1 , звертаючись у суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , сплатила грошові кошти в сумі 992,40 гривні судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією.
Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 963,50 грн.
Керуючисьст. ст. 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280- 282, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних витрат та трьох процентів річних задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , помилково перераховані грошові кошти у сумі 50 000 (пятьдесять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 963 (дев`ятсот шістдесят три) грн. 50 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 05.02.2024 р.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя: Н.О. Бізяєва