УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року

м. Київ

справа № 2-1704/09

провадження № 61-160ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», подану представником Корнієнко Наталією Юріївною, на постанову Полтавського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Лобов О. А., Дорош А. І., Триголов В. М., у справі за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2009 року у справі № 2-1704/2009 позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет договору застави, задоволено в повному обсязі.

27 січня 2010 року Полтавським районним судом було видано виконавчий лист № 2-1704/2009, який було звернуто позивачем до виконання у Полтавський районний ВДВС, а державним виконавцем, 22 липня 2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

У червні 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з заявою, про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначило, що на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2009 року було видано виконавчий лист, за яким 22 липня 2014 року відкрито виконавче провадження.

У травні 2020 року з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження ПАТ АБ «Укргазбанк» стало відомо, що постановою державного виконавця від 20 листопада 2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», проте в системі електронного документообігу Банка відсутні відомості про реєстрацію виконавчого листа, які і відсутній сам виконавчий лист. Отже, наявні підстави вважати, що виконавчий лист було втрачено.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-1704/2009, виданий Полтавським районним судом Полтавської області 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором.

Поновлено стягувачу строк протягом трьох місяців для пред`явлення дубліката виконавчого листа, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постановою Полтавського РВ ДВС від 20 листопада 2015 року виконавчий лист № 2-1704/2009 зі стягнення заборгованості з ОСОБА_1 повернуто ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», однак виконавчий лист стягувачу не надійшов. За таких підстав суд уважав заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1704/2009 та поновлення строку на його пред`явлення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

Відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області

№2-1704/2009, виданого 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором, і про поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Банк посилається лише на те, що у травні 2020 року йому стало відомо про існування постанови державного виконавця від 20 листопада 2015 року про повернення виконавчого листа, стверджуючи про неотримання виконавчого листа. Наведені факти та долучені у справу письмові докази підтверджують лише те, що після відкриття виконавчого провадження стягувач (Банк) лише через шість років поцікавився станом виконання рішення суду на його користь. У заяві Банку відсутні обґрунтовані доводи з посиланням на відповідні докази про те, що упродовж шести років існували об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, які перешкоджали Банку як стягувачу у виконавчому провадженні отримати інформацію про стан виконання рішення суду, адже стягувач не був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами виконавчого провадження через доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень або ж ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження. Стягувач не пояснив та не обґрунтував, що перешкоджало йому з липня 2014 року (після пред`явлення виконавчого листа до виконання) до травня 2020 року, з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами, поцікавитися станом виконання судового рішення. На переконання апеляційного суду отримання стягувачем інформації про повернення виконавчого листа через шість років після відкриття виконавчого провадження за відсутності будь-яких доказів про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то вимога про видачу дубліката виконавчого листа також не може бути задоволена.

27 грудня 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк»засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми процесуального права, а саме пункт 17.4 Перехідних положень ЦПК України, які належало застосувати до спірних правовідносин, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Натомість суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Стягувачем було пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа після його переривання в зв`язку з поверненням стягувачу. У відповідності до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Щодо оскарження постанови апеляційного суду в частині поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвала суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом перегляду у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Зазначення у резолютивній частині постановиПолтавського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року про можливість її оскарження у касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки згідно з положеннями процесуальному закону це судове рішенняу касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити, оскільки оскаржене судове рішення щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Щодо оскарження постанови апеляційного суду в частині видачі дубліката виконавчого листа

Суди встановили, що до заяви про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання Банк долучив такі копії документів:

- виконавчий лист № 2-1704/2009, виданий Полтавським районним судом, виданого 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором, у якому зазначено, що рішення суду набрало чинності 01 січня 2010 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - до 01 січня 2013 року;

- постанову державного виконавця відділу ДВС Полтавського РУЮ Гавриленка М. М. від 22 липня 2014 року про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1704/2009, виданого 27 січня 2010 року;

- інформація про виконавче провадження, отримана 28 травня 2020 року, згідно якої 20 листопада 2015 року виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

У матеріалах справи міститься довідка Полтавського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року про те, що справа № 2-1704/2009 вилучена з архіву суду та за терміном зберігання знищена, а також копія заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2009 року у справі № 2-1704/2009.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Апеляційний суд встановив, що встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущений, підстави для його поновлення відсутні, тому зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого документу свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Посилання ПАТ АБ «Укргазбанк» на висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, колегія суддів відхиляє, оскільки висновки суду апеляційної інстанції у цій справі їм не суперечать.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORREv. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року у справі №2-1704/09 за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

М. М. Русинчук