Справа № 404/5606/23
18 січня 2024 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої - судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого представник вказала, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, провул. Вітебський,5, в період із січня 2020 року по липень 2022 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 50 212,81 грн, яка залишилась не оплаченою споживачем.
Позивач вказує, що він як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують природний газ для власних потреб та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19 жовтня 2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являється постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ АТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача).
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Вказує, що відповідач акцептувавла договір, фактично споживаючи природний газ. На підтвердження факту акцептування відповідачем договору шляхом фактичного споживання природного газу оператором ГРМ надано лист з інформацією щодо дати фіксації останнього контрольного показника лічильника газу №03-7/265 від 02.02.2023. Виходячи з вищевикладеного, відсутність укладеного між сторонами письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 50 212,81 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн.
При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному вебсайті Судової влади України.
Відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
18 січня 2024 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року.
Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі ? заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція).
За змістом статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Фактом приєднання споживача до умов типового договору є споживання природного газу, що підтверджується роздруківкою з фінансового стану по особовому рахунку ОСОБА_1 із внесеними даними оператором ГРМ щодо спожитого об`єму природного газу споживачем.
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком: ЕІС код 56ХМ20В52939281М, який належить споживачу ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , який свідчить, що за період із січня 2020 року по липень 2022 року наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 50 212,81 грн. (а.с.25).
Споживач отримував послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано.
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єктів споживача в необхідних для останнього обсягах.
Згідно із пунктом 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
У пункті 4.6. Типового договору передбачено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Положеннями пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Позивачем на адресу відповідача направлялась Вимога про сплату заборгованості за спожитий газ, яка залишилась без уваги (а.с.20).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує умови договору, плату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період із січня 2020 року по липень 2022 року в сумі 50 212,81 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (фінансовий стан) споживача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 як споживача послуг природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені і відповідачем не спростовані, а тому є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2684 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу (заборгованість за спожитий природний газ) в розмірі 50 212 (п`ятдесят тисяч двісті дванадцять) гривень 81 копійку на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» м.Києва, МФО 300465.
Стягнути з ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні на поточний рахунок НОМЕР_3 у АБ «УКРГАЗБАНК» м. Києва, МФО 320478.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Сайко