КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 367/3441/23

номер провадження №22-ц/824/4299/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2023 року /суддя Чернова О.В./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2023 року позов задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 16 вересня 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №615. /а.с. 63-64/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що розриваючи шлюб між сторонами, суд невірно встановив, що сторони не підтримують подружніх стосунків. На момент реєстрації шлюбу у 2006 році сторони підтримували подружні стосунки, а у моменти їх погіршення намагалися знайти вихід із ситуації та зберегти сім`ю. На момент подачі заяви про розірвання шлюбу та під час розгляду справи подружжя проживало разом однією родиною, відповідач підтримував і підтримує спільне господарство та сімейні стосунки. В свою чергу позивач хибно повідомив суд, що подружжя проживає окремо, не підтримує сімейні стосунки та не веде спільне господарство. Окрім зазначеного, подружжя разом виховує двох неповнолітніх дітей, відповідач веде пристойний спосіб життя, працює, конфліктною людиною ніколи не був, підтримує добросусідські відносини із сусідами. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Отже, рішення судом ухвалено передчасно, без належних підстав для розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність її доводів. Вказувала, що почуття любові та поваги один до одного вони втратили остаточно ще у 2017 році, сім`я не існує, подружні стосунки не підтримуються, шлюб носить формальний характер. З липня 2023 року, вона з дітьми остаточно переїхала в іншу квартиру та проживає окремо від відповідача. Вказувала, що заява про розлучення подається вже вдруге, попередній позов залишено без розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №615 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також судом встановлено, що подружні стосунки не підтримуються, шлюб носить формальний характер.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 24 СК України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Оскільки встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що розриваючи шлюб між сторонами, суд невірно встановив, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції з огляду на ст. 24 СК України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Позивач за час перебування справи в суді від позову не відмовилась, на момент розгляду апеляційної скарги чітко висловлює бажання розірвати шлюб, тому, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: