Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/1177/23 за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Свередюк Юлія Анатоліївна, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

представник заявника: ОСОБА_3 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

08.11.2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В заяві ОСОБА_1 покликається на те, що її матір ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті матері належало спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Місце проживання померлої ОСОБА_4 на день смерті було зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . З червня 2013 року заявниця фактично проживала разом із своєю матір`ю у її будинку, де вели спільне господарство. ОСОБА_1 доглядала матір до її смерті, здійснила поховання.

15.07.2014 року ОСОБА_4 здійснила заповіт, згідно з яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла ОСОБА_1 .

Заявник також стверджує, що спадкоємцем першої черги є також син померлої ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.

У зв`язку з вищенаведеним, заявник просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини (день смерті своєї матері - ОСОБА_4 ) постійно проживала з померлою за адресою АДРЕСА_1 .

ІІ. Позиція учасників справи

В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву, просила її задовольнити в повному обсязі. Додатково ствердила, що в АДРЕСА_1 заявник із своїми дітьми проживала з червня 2013 року, а саме після розлучення. Також у будинку проживала її мати (власниця будинку) та рідний брат ОСОБА_2

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (55 років), на даний час проживає в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ствердила, що підтримує сімейні стосунки з братом, хоче оформити спадщину на будинок та пай.

Представник заявника адвокат Свередюк Ю.А. у судовому засіданні наголосила, що брат заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю, тобто права на обов`язкову частку в спадщині немає (Рішенян Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року №1-рп/2014).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю (а.с. 50).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 09.11.2023 року заяву залишено без руху та надано строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 23.11.2023 року, після усунення недоліків, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження.

В судовому засіданні 14.12.2023 року відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

19.12.2023 року зроблено запит до Устилузької міської ради, чи проживала заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_4 , до дня смерті останньої без реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Заінтересована особа ( ОСОБА_2 ) скористався наданим йому правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доводи сторони заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогожани, Володимирського району Волинської області у віці 72 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29.11.2017 року (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 08.06.1973 року, батьками заявника ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 7).

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 одружились 11.07.1998 року, прізвище подружжя « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 11.07.1998 року (а.с. 11).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 24.10.2023 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 уклали шлюб 11.07.1998 року (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 03.09.1993 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб. Прізвище подружжю присвоєно « ОСОБА_13 » (а.с. 8).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 25.10.2023 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 уклали шлюб 03.09.1993 року (а.с. 9).

Згідно копії рішення від 20.06.2011 року виданого Іваничівським районним судом Волинської області ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_11 (а.с.10).

Відповідно до копії заповіту від 15.07.2014, зареєстрованого а реєстрі за № 13, посвідченого Наумчук Г.І. секретарем Рогожанської сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зробила розпорядження та заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_15 (а.с. 14-18).

Відповідно до копії витягу з по господарської книги № 1 за 2017 виданого Устилузькою міською радою за № 307/08-04 від 26.10.2023 року, по особовому рахунку № НОМЕР_5 , будинок з надвірними будівлями та спорудами 1971 року побудови за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 (а.с. 19).

Згідно довідки № 310/08-04 від 26.10.2023 року виданої Устилузькою міською радою, ОСОБА_1 проживала, без реєстрації, разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 (до дня її смерті) за адресою АДРЕСА_1 . Підстава видача довідки: покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с. 20).

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб за № 725 від 20.07.2021 року, виданої Поромівською сільською радою, судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 була зареєстрована, однак не проживала (а.с. 21).

Згідно копії відповіді № 482/01-16 від 14.11.2023 року виданої Нововолинською ДНК ГУЮ у Волинській області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 хоча і є спадкоємницею за заповітом, однак вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не проживала постійно з спадкодавцем та у передбачені строки не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 34).

Відповідно до копії Інформаційної довідки із Спадкового реєстру, судом встановлено, що спадкова справа відносно ОСОБА_4 не заводилася (а.с. 36).

Згідно копії довідки № 362/08-04 від 04.12.2023 року, виданої Устилузькою міською радою, Володимирського району Волинської області та копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, судом встановлено, що гр. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті вона постійно проживала в АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_4 , на день її смерті, проживали за вищевказаною адресою - її син ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_18 . Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався ОСОБА_19 , секретарем Рогожанської сільської ради, Володимир- Волинського району Волинської області 15.07.2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 13. Заповіт не змінений та не скасований (а.с. 48-49).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Іваничівській ДНК не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру № 75101643 від 12.12.2023 року (а.с. 51-52).

Згідно відповіді Устилузької міської ради від 22.12.2023 року зазначено, що 26.10.2023 року ОСОБА_1 була видана довідка про те, що вона проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 без реєстрації (підстава покази двох свідків), однак підтверджуюча документально інформація про те, що заявниця проживала за вищевказаною адресою, в міській раді інформація відсутня (а.с. 63)

V. Застосоване судом законодавство

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.20 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

VI. Висновки суду

Судом встановлено, що ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю заявника ОСОБА_1 . На день смерті ОСОБА_4 належало спадкове майно а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Хоча заявник зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , однак за цією адресою не проживала та на момент смерті своєї матері проживала з нею та вела спільне господарство.

15.07.2014 року ОСОБА_4 зробила розпорядження та заповіла все своє майно ОСОБА_1 . Заявник звернулася до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки ОСОБА_1 хоча і є спадкоємницею за заповітом, однак вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не проживала постійно з спадкодавцем, та у передбачені строки не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Суд звертає увагу, що спір у даній справі відсутній, що підтверджується заявою заінтересованої особи (рідного брата заявника) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - про визнання позову.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Відсутність реєстрації спадкоємця за останньою адресою реєстрації та проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

З наданої суду довідки № 310/08-04 від 26.10.2023 року виданої Устилузькою міською радою, на підставі показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , встановлено, що ОСОБА_1 проживала, без реєстрації, разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 (до дня її смерті) за адресою АДРЕСА_1 .

Ураховуючи наведене вище, суд вважає, що зібрані докази є належними та допустимими, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту постійного проживання заявника разом із своєю матір`ю на момент відкриття спадщини.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 258-259, 264-265, 268, 293, 294, 315, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 .

Представник заявника: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 15 січня 2024 року.

Суддя Федечко