Справа № 513/119/22
Провадження № 2/513/9/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

06 лютого 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Шевченко Є.Д., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Реу Р.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Кочурова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата клопотання представника відповідача - адвоката Кочурова Андрія Олександровича про огляд доказів за їх місцезнаходженням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

у с т а н о в и в:

05 жовтня 2022 року зазначена цивільна справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена судді Саратського районного суду Одеської області Рязановій К.Ю., у зв`язку з відводом попереднього судді.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року справу прийнято до розгляду та призначено до підготовчого судового засідання, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Саратського районного суду Одеської області на 10 листопада 2022 року на 14 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

21 грудня 2023 року від представника позивача адвоката Кочурова А.О. подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням та поновити строк на подання клопотання, оскільки строк був пропущений з поважних причин так як питання виникло після надання стороною схеми розташування кабінетів під час розгляду справи. Клопотання обґрунтоване тим, в межах проведеного допиту свідків як з боку позивача так і з боку відповідача, ними були надані покази щодо місця розташування кабінетів в приміщенні будівлі Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зокрема, до матеріалів справи приєднано розташування кабінетів другого поверху адміністративної будівлі Саратської селищної ради. Так, в деяких показах свідків, на погляд відповідача, наявні суперечності щодо перебування свідків в кабінетах, з відкритими дверима, і можливість свідків чути (або бачити) перебіг подій, що сталися 24 вересня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , за участю свідків працівників Саратської селищної ради та інших осіб. Подати такий доказ об`єктивно неможливо до суду. З метою безпосереднього підтвердження доказів у справі, відповідач вважає необхідним просити суд оглянути докази за їх місцезнаходженням, а саме оглянути усі приміщення (кабінети) другого поверху будівлі Саратської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 . За для об`єктивності огляду таких приміщень та звірення їх місця розташування з показами свідків, вважають необхідним просити суд залучити до участі в огляді доказів судом свідків, допитаних у справі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Також за обов`язковою участю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Реу Р.В. заперечували проти задоволення заявлено клопотання. Представник ОСОБА_1 адвокат Реу Р.В. вказав на те, що у разі задоволення судом даного клопотання це призведе до затягування розгляду справи, оскільки зібрати всіх свідків в приміщенні будівлі селищної ради не є можливим.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кочуров А.О. заявлене клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням підтримали та просили суд його задовольнити. Також, відповідач ОСОБА_2 наголосив на тому, що з метою розгляду справи та щоб суд мав більше матеріалів прослідкувати всю ситуацію, яка є предметом розгляду, необхідно здійснити огляд доказів.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача та його представника, розглянувши клопотання представника відповідача про огляд доказів за їх місцезнаходженням та поновлення строку на подання такого клопотання, вивчивши матеріали, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В розумінні п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.7, 10 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: 7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень статей 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч.1 ст. 84 ЦПК України)

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. (ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі №5/452/06 та від 21 лютого 2019 року у справі №911/4590/13.

В аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

При вирішенні питання щодо дотримання відповідачем процесуальних строків для огляду доказів, суд враховує те, що ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кочуров А.О. були обізнані про предмет та підстави позову. У своєму клопотанні адвокат Кочуров А.О. вказує на те, що на погляд відповідача, наявні суперечності щодо перебування свідків у кабінетах, з відкритими дверми, і можливість чути (або бачити) перебіг подій 24 вересня 2021 року, водночас обставини, на які посилається адвокат Кочуров А.О. були також описані позивачем у позові та відповідачем у відзиві. Проте, своєчасно відповідне клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням заявлено не було.

Будь-яких доказів існування поважних причин, які б перешкодили відповідачу реалізувати свої права у встановлений судом строк (для подання доказів), суду не надано. Посилання на те, що питання огляду виникло після надання схеми розташування кабінетів під час розгляду справи, то суд зазначає, що дана схема долучена судом за згодою учасників справи у судовому засіданні 25 вересня 2023 року, вперше клопотання про огляд доказів подано в листопаді 2023 року, тобто через значний проміжок часу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кочурова А.О. про огляд доказів за місце знаходженням, оскільки клопотання подано з порушенням процесуальних строків, та відсутності поданого до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку разом з доказами, які беззаперечно свідчать про наявність обставин, що перешкодили відповідачу своєчасно звернутись до суду з клопотанням про огляд доказів за місце знаходженням.

Враховуючи викладене та керуючись статями 76, 81, 83, 126, 127, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кочурова А.О. про поновлення процесуального строку для подання до суду клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Кочурова А.О. про огляд доказів за їх місцезнаходженням - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається (ч.2 ст.352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя К. Ю. Рязанова