УХВАЛА

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 458/285/21

провадження № 61-7857св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року у складі судді Кшик О. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2023 рокуу складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М. та Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що 09 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

Стверджувала, що у будинку відповідача в с. Бітля, де сторони проживали після реєстрації шлюбу, вона зазнавала психологічного насилля з боку матері та сестри відповідача, які її постійно принижували та ображали, а чоловік у всьому їх підтримував та слухав.

04 січня 2021 року вона захворіла на COVID-19 і згадані особи сказали їй піти на самоізоляцію до своєї мами, а коли вона повернулася, то її не пустили до будинку і до цього часу не дозволяють бачитися з сином, якого налаштовують проти неї та залякують, а сусіди стверджують, що сина не випускають на вулицю.

Позивачка має постійне місце проживання, у неї є підтримка рідних, не має шкідливих звичок, за місцем проживання характеризується позитивно, дуже любить свого сина, який потребує маминої любові, турботи та піклування. Вважає, що дитині найкраще з мамою і проживання з нею буде відповідати інтересам дитини.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини з нею.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Врахувавши інтереси малолітнього ОСОБА_4 та захищаючи його права в контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, встановивши, що для забезпечення інтересів дитини саме визначення місця проживання дитини із матір`ю відповідатиме її інтересам, врахувавши висновок органу опіки та піклування, місцевий суд дійшов висновку про задоволення позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. Місцевим судом всебічно та повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у судовому засіданні досліджено усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості та надано їм правильну оцінку.

Судом не встановлено того, що мама (позивачка) не може створити дитині належних умов для її виховання та розвитку, або про те, що визначення місця проживання з мамою не буде відповідати інтересам дитини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про залишення без задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26 січня 2023 року у справі

№ 164/812/21, від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18,

від 24 листопада 221 року у справі № 754/16535/19.

Вказує на те, що судом не було враховано, що малолітня дитина з народження проживає із сім`єю відповідача. Родина позивача для дитини є абсолютно чужою, дитини її майже ніколи не бачила. Крім того, у житловому приміщенні, яке складається із двох кімнат (80 кв. м), де наразі проживає позивач, мешкає ще шість осіб. Натомість у заявника дитина проживає у окремій кімнаті.

Суди не врахували відношення дитини до матері, з якою малолітній спілкуватись не хоче, так як боїться останню, та не врахували прив`язаність дитини до батька.

Висновок органу опіки та піклування є неповним, не містить обґрунтування доцільності залишення дитини з матір`ю.

Вважає, що прийняте судове рішення не відповідає інтересам дитини.

Разом з тим, звертає увагу на те, що заявник також у 2021 році звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою про визначення місця проживання дитини (справа № 458/818/21) і просив суд об`єднати справи в одне провадження, однак таке клопотання задоволено не було.

Крім того, просить врахувати, що дитини досі проживає з батьком.

Провадження у суді касаційної інстанції

28 липня 2023 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Турківського районного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 квітня 2023 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. О. Карпенко
І. М. Фаловська