Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/1952/24
Провадження № 2-н/357/754/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешко М. М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу від 03.11.2021 № 043 у розмірі 4846,50 грн., та сплачений судовий збір у сумі 268,40 грн., із боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених .

Відповідно до ст. 161 ЦПК України визначено виключний перелік вимог, за якими стягував може звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу, а саме судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві ТОВ «Росвен Інвест Україна» як на підставу своїх вимог про видачу судового наказу посилається на те, що 03.11.2021 між ТОВ «Будинок Комфорту» (правонаступником якого є стягувач) та ОСОБА_1 був укладений договір оренди майна з правом викупу № 043 у порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

З поданої ТОВ «Росвен Інвест Україна» заяви вбачається, що викладена ним вимога не входить до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначених в ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, та на таку обставину заявник не посилається як на підставу для своїх вимог.

Отже, заявлена ТОВ «Росвен Інвест Україна» вимога про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, спрямована до ОСОБА_1 , яка не є фізичною особою-підприємцем, не передбачена ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 161-163, 165, 167, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за договором оренди майна.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко