РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судових засідань Павлович Ю.М., Кравчук А.М., Редько В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої затопленням квартири,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої затопленням квартири.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

13.09.2021 його квартиру було затоплено.

13.09.2021 складено акт обстеження комісії КП «Управляюча Житлова Компанія» (КП «УЖК») та встановлено, що затоплення відбулось сусідами зверху з квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 .

При обстеженні було виявлені такі пошкодження: в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 3,9 кв.м., віконні відкоси (гіпсовані) площею 1,9 кв.м., стеля (гіпсована) 4,7 кв.м., підлога (ламінат) площею 12,9 кв.м.;

в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 31,4 кв.м., замочена стеля (гіпсована) площею 0,9 кв.м., підлога (ламінат) площею 14,2 кв.м.; в коридорі замочена підлога (ламінат) площею 5,3 кв.м.

Причиною затоплення є відкриті крани для випуску повітря на радіаторах опалення в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири внаслідок залиття, становить 60812,30 гривень.

Згідно з висновку товарознавчої експертизи вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень меблів внаслідок залиття квартири, становить 8 614 гривень.

Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється.

Позивач просить стягнути із відповідача 69 426 грн майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири, 8800 грн вират на проведення будівельно-технічної експертизи, 908 грн судового збору.

13.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили позов задовольнити, в обгрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона зверталась в усній формі до КП «УЖК» з приводу надання послуг з ремонту батарей опалення в її квартирі. До неї прийшли два працівники, прізвища яких вона не знає, та здійснили ремонт батареї, а саме замінили кран. Через декілька днів було здійснено запуск опалення в будинку та відбулось затоплення квартири позивача. Затоплення квартири позивача відбулось не з її вини, оскільки заміну крану на батареї опалення здійснювали працівники, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позову, оскільки заміну крана батареї опалення здійснювали працівники КП «УЖК», а тому відповідач не несе відповідальність за заподіяну шкоду завдану затопленням квартири позивача. Погоджується, що експертиза та звіт про оцінку були проведені уповноваженими особами, однак здійсненні без участі відповідача. Не вбачає необхідності заявляти клопотання про проведення експертизи для визначення розміру матеріального збитку завданого залиттям квартири позивача.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що коли вона перебувала у квартирі ОСОБА_3 , то до останньої прийшли двоє чоловіків і сказали, що вони виконали роботу. Просили ОСОБА_3 віддати їм старі крани. Вона не знає даних осіб і не бачила їх, оскільки в цей момент перебувала на кухні. Також не може пригадати дату коли це відбувалось.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 повідомляла їй про несправність батареї опалення. Бачила, що двоє незнайомих чоловіків стояли біля квартири ОСОБА_3 . Не бачила цих осіб в квартирі ОСОБА_3 . Не знає чи ці особи були працівниками УП «УЖК».

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що перед опалювальним сезоном у вересні 2021 було проведено випробувальний запуск тепла у будинку АДРЕСА_3 . Мешканців будинку було повідомлено через оголошення. Після випробувального запуску тепла у КП «УЖК» звернувся ОСОБА_1 з приводу затоплення його квартири сусідами зверху та складання акту обстеження. Під час обстеження було виявлено в квартирі ОСОБА_3 відкриті крани в системі опалення, що стало причиною затоплення квартири. До затоплення квартири, ОСОБА_3 письмово не зверталась в КП «УЖК» із заявою про заміну в її квартирі кранів батарей опалення, а тому працівники КП «УЖК» не проводили робіт по заміні кранів батареї. Із такою заявою вона зверталась вже після затоплення квартири і працівники КП «УЖК» здійснили заміну кранів батареї опалення. Відповідальність за заміну кранів батареї опалення несе власник квартири. КП «УЖК» обслуговує загальні мережі будинку. Всі мережі, які є всередині квартири, обслуговуються власником квартири, котрий несе відповідальність за їхнє утримання та обслуговування.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.01.2005 і по теперішній час є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав від 09.01.2024.

У вересні 2021 відбулось затоплення кватири ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 .

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

13.09.2021 складено акт обстеження комісії КП «Управляюча Житлова Компанія» (КП «УЖК») та встановлено, що затоплення відбулось з квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 .

При обстеженні було виявлені такі пошкодження: в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 3,9 кв.м., віконні відкоси (гіпсовані) площею 1,9 кв.м., стеля (гіпсована) 4,7 кв.м., підлога (ламінат) площею 12,9 кв.м.;

в кімнаті замочені стіни (шпалери) площею 31,4 кв.м., замочена стеля (гіпсована) площею 0,9 кв.м., підлога (ламінат) площею 14,2 кв.м.; в коридорі замочена підлога (ламінат) площею 5,3 кв.м.

Причиною затоплення зазначено відкриті крани для випуску повітря на радіаторах опалення в квартирі АДРЕСА_2 . Причини затоплення належної позивачу квартири учасниками справи не заперечувались та не спростовувались.При цьому відповідач заперечував свою вину у заподіянні шкоди позивачу, внаслідок залиття квартири.

Мотиви суду та застосовані норми права.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно з статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК Українизобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Загальні положення про відшкодування шкоди, передбачені главою 82 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 вказав, що аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Наведений висновок було підтверджено Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 квітня 2021 року в справі № 648/2035/17, від 15 липня 2021 року у справі № 520/4080/16, від 27 жовтня 2021 року у справі № 461/484/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 161/7881/20.

Таким чином, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, що власне є підставою цивільно-правової відповідальності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Також у ч.ч. 4, 5 цієї статті зазначено, що власність зобов`язує і власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 151, 177, 179 ЖК України та статтями 322, 323ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 8жовтня 1992року №572 (з наступними змінами).

Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Відповідно до пункту 11 даних Правил, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Таким чином, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, комунікацій у такій, належить власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності відповідних несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Тобто, відповідальність, зокрема за квартирні мережі та сантехнічні прилади (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) несуть власники і наймачі квартири. Обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів, що знаходяться у квартирі у належному стані покладено на власника квартири.

Оскільки причиною затоплення квартири позивача є відкриті крани для випуску повітря на радіаторах опалення в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_3 , на котру покладено обов`язок в належному стані утримувати санітарно-технічні прилади у її квартирі, а тому суд дійшов висновку, що затоплення квартири позивача відбулось з вини відповідача, яка повинна нести відповідальність за майнову шкоду заподіяну позивачу затопленням квартири.

Також під час судового розгляду ОСОБА_3 належними, допустими, достатніми доказами не довела, що затоплення квартири сталось не з її вини.

Відповідач обгрунтовував заперечення позову тим, що до затоплення квартири позивача, заміну кранів батарей опалення в її квартирі здійснювали працівники КП «УЖК», а тому відсутня її вина у затопленні квартири позивача.

Однак такі доводи не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що до моменту затоплення квартири ОСОБА_1 , КП «УЖК» не направляло своїх працівників для проведення робіт по заміні кранів батарей опалення у квартирі ОСОБА_3 . Після затоплення квартири позивача, ОСОБА_3 звернулась у КП «УЖК» із заявою про проведення робіт по заміні кранів батарей опалення у її квартирі. Дані роботи були проведені працівниками КП «УЖК», однак після затоплення квартири позивача.

Дана обставина також підтверджується листом заступника начальника КП «УЖК» Коробейнікова П.О. від 04.07.2023 адресованого начальнику поліції.

Також, із листа директора КП «УЖК» від 12.10.2021 встановлено, що відповідно управління багатокварними будинками КП «УЖК» здійснює напідставі укладених Типових договорів про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, затверджених Постановою КМУ від 05.09.2018 року №712.

Відповідно до п.3 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління включає:

прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками.

Будь-які інші роботи, не передбачені у Договорі, КП «УЖК» проводить виключно за письмовим зверненням мешканців. В серпні 2021 не було звернень про надання послуг у кв. АДРЕСА_4 . Працівники підприємства не направлялись, оплата за додатково надані послуги на рахунки підприємства не надходила. Тому вказати хто саме з працівників підприємства і коли (в робочий чи позаробочий час) проводив роботи у даній квартирі не має можливості.

Крім того, із заяви ОСОБА_3 встановлено, що вона 15.09.2021 зверталась із заявою до директора КП «УЖК» з приводу заміни крана на батареї опалення. Тобто звернення було вже після затоплення квартири позивача.

Відповідач не надала суду письмових доказів, котрі б підтверджувади, що до затоплення квартири позивача вона зверталась до КП «УЖК» із письмовою заявою про заміну кранів на батареї опалення в її квартирі і такі роботи були проведені працівниками даного підприємства до затоплення квартири.

Згідно з ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Розмір заподіяних збитків підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи від 22.09.2021 та висновком (звітом) про визначення розміру матеріального збитку внаслідок пошкодження меблів від 27.09.2021.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщень квартири внаслідок залиття, становить 60812,30 гривень.

Даний висновок експертизи відповідає вимогам законодавства, складений уповноваженою особою.

Згідно з Звіту (висновок) про оцінку визначення вартості відновлювального ремонту меблів,вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень меблів внаслідок залиття квартири, становить 8 614 гривень.

Наданий позивачем звіт відповідає вимогам законодавства та відповідно складений уповноваженими на те суб`єктами оціночної діяльності, разом з тим необхідно відзначити, що звіт не є висновком експерта, в розумінні вимог процесуального закону, а є документами, що містять висновки про вартість майна, зокрема, щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику шляхом затоплення квартири.

Таким чином, висновок експертизи та звіт є належними, допустими, достовірними, достатніми доказами розміру завданих збитків, а тому суд не вбачає ненадання їм доказового значення.

Належних доказів заперечення розміру збитків, які заподіяні позивачу, сторона відповідача не подала.

Та обставина, що експертиза та звіт про оцінку був проведений без участі відповідача, жодним чином не спростовує висновків про розмір матеріального збитку, завданого позивачу залиттям квартири.

Не погоджуючись із висновками щодо розміру матеріального збитку, відповідач не був позбавлений права заявити клопотання про призначення експертизи для визначення розміру матеріального збитку та спростування розміру збитків зазначених у висновку експертизи та звіті про оцінку, котрі надані позивачем.

Сприяючи у реалізації відповідачем своїх прав, ухвалою суду від 25.04.2023 було задоволено клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення розміру збитків.

Однак 21.07.2023 ухвалу суду про призначення експертизи залишено без виконання, оскільки відповідач не сплатила вартість проведення експертизи.

Тобто, експертиза не була проведена саме із-за дій відповідача, котрий ухилився від здійснення оплати експертизи, без якої проведення експертизи є неможливим.

Таким чином, у спосіб, передбачений ЦПК України, відповідач не спростувала розмір збитків завданих залиттям квартири, котрий визначений у висновку експертизи та звіті про оцінку, наданих позивачем.

За таких обставин, судбере до уваги наданий позивачем висновок будівельно-технічної експертизи від 22.09.2021 та звіт (висновок) про визначення розміру матеріального збитку внаслідок пошкодження меблів від 27.09.2021, як докази розміру заподіяних збитків позивачу, внаслідок залиття квартири, в сумі 69426 гривень.

Також, пояснення свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не спростовують вину ОСОБА_3 у заподіянні шкоди внаслідок залиттям квартири, оскільки дані свідки підтвердили, що у квартирі відповідача незнайомі особи здійснювали ремонт батареї, однак не підтвердили, що це були працівники КП «УЖК». Свідки пояснили, що не знають, чи це були працівники КП «УЖК» та не пригадують дату, коли вони здійснювали ремонт батарей в квартирі відповідача.

Тобто, свідки не підтвердили, що до затоплення кварити позивача саме працівники КП «УЖК» здійснювали офіційні ремонтні роботи по заміні кранів батарей опалення в квартирі відповідача.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростували її вину у заподіянні шкоди позивачу, внаслідок залиття квартири, а також її розмір.

Під час розгляду справи судом встановлено, що внаслідок залиття квартири, котра сталась із вини відповідача, остання заподіяла позивачу майнову шкоду в розмірі 69426 грн, а тому зобов`язана її відшкодувати в повному розмірі.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними, а тому підляють до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позов задоволено повністю і позивач поніс витрати на проведення будівельно-технічної експертизи в даній справі у розмірі 8800 грн, що підтверджується квитанцією від 28.09.2021 та при поданні позову сплатив 908 грн судового збору, що також підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 19.10.2021, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України дані судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 69 426 грн майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 908 гривень судового збору, 8800 грн витрат на проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , РНОКП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_6 .

Повне рішення складено 25.01.2024.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук