КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/240/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(д о д а т к о в а)

05 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на його користь страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн, а з ОСОБА_1 - різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 76 706,67 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 2 500 грн, а всього 79 206,67 грн, а також з обох відповідачів витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 76 706,67 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 2 500 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 046,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 046,04 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погодившись із вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Круглого В.В. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків та витрат на проведення оцінки вартості збитків скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В іншій частині заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року залишено без змін.

Змінено у справі розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

Стягнуто з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.»на користь ОСОБА_2 6 214,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1 300,02 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 188,09 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

17 січня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Круглого В.В. про стягнення витрат на правничу допомогу.

Клопотання обґрунтував тим, що при зверненні з апеляційною скаргою відповідачка просила суд в порядку розподілу судових витрат стягнути з позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору.

На виконання вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України в апеляційній скарзі було зазначено, що діючи через свого представника відповідачка заявляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за цією апеляційною скаргою нею будуть надані докази понесених витрат на правову допомогу.

У постанові Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року вказано про стягнення з позивача на користь відповідачки сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, але питання стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось, враховуючи заяву про те, що докази на підтвердження таких витрат будуть надані після ухвалення судового рішення, що передбачає ухвалення додаткового рішення з цього питання.

04 січня 2023 року між ОСОБА_1 та АО «Круглий та партнери» був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати правову допомогу ОСОБА_1 , а остання оплатити надання правової допомоги.

Вказаний договір на підставі додаткових угод від 04 січня 2023 року та від 04 січня 2024 року був продовжений на строк до 04 січня 2025 року.

13 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та АО «Круглий та партнери» було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, в якій сторони погодили види правничої допомоги, що надається клієнту адвокатським об`єднанням, та розмір гонорару у фіксованому розмірі 10 000 грн.

17 лютого 2023 року АО «Круглий та партнери» видало ордер адвокату Круглому В.В., який надав правову допомогу клієнту в суді апеляційної інстанції.

На підставі рахунку від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 сплатила на виконання умов договору від 04 січня 2023 року та додаткових угод до нього на рахунок АО «Круглий та партнери 10 000 грн, а відтак понесла витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL624132 від 15 лютого 2023 року.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 12 січня 2024 року адвокатське об`єднання в особі адвоката Круглого В.В. надало таку правову (правничу) допомогу клієнту:

- консультації і роз`яснення з правових питань у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21 та у зв`язку з реалізацією права на апеляційне оскарження зазначеного рішення;

- адвокатом Круглим В.В. складено та подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21 з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством;

- адвокатом Круглим В.В. складено та подано до Київського апеляційного суду адвокатський запит від 27 березня 2023 року з метою з`ясування питань руху апеляційної скарги на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21 після її подання, отримано та вивчено відповідь на цей адвокатський запит;

- адвокатом Круглим В.В. складено 07 квітня 2023 року та подано до Київського апеляційного суду заяву про отримання у паперовому вигляді копії ухвали Київського апеляційного суду від 08 березня 2023 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21, було отримано та направлено заяву приватному виконавцю Лисенко Ю.О. з вимогою зупинити виконавчі провадження № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, де боржником є ОСОБА_1 ;

- адвокатом Круглим В.В. до Київського апеляційного суду було подано заяву від 10 травня 2023 року про з`ясування дати судового засідання з розгляду апеляційної скарги;

- адвокатом Круглим В.В. здійснювався аналіз судової практики та 02 червня 2023 року були складені та подані до Київського апеляційного суду додаткові пояснення з посиланням на правові позиції Верховного Суду;

- адвокат Круглий В.В. звертався до Київського апеляційного суду із заявою від 25 жовтня 2023 року та прохав суд про прискорення розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21 з посиланням на практику ЄСПЛ;

- адвокатом Круглим В.В. здійснювалось відстеження перебігу розгляду Київським апеляційним судом апеляційної скарги на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21;

- адвокатом Круглим В.В. складено клопотання про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу на користь ОСОБА_1 протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за апеляційною скаргою на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21 та подано до суду з дотриманням вимог, встановлених законом, -

а клієнт прийняв надану йому правову (правничу) допомогу без зауважень. Також 12 січня 2024 року був складений детальний опис робіт виконаних адвокатом та підписаний сторонами.

На підставі викладеного представник відповідачки просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000 грн, про що ухвалити додаткове рішення.

У запереченні на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_2 - адвокат Конюшко Д.Б. просить відмовити відповідачці у стягненні з позивача завищених і неспівмірних судових витрат на отримання правової допомоги та/або зменшити розмір витрат відповідачки на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача.

Свої заперечення мотивує тим, що стягнення із позивача заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн істотно порушує права й інтереси останнього, позаяк заявлені відповідачкою витрати є завищеними, неспівмірними зі складністю справи, ціною позову, характером та особливостями предмету спору, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому їх стягнення відповідно становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат між сторонами, тому суд має зменшити розмір таких витрат.

Вважає, що несправедливим та непропорційним підходом буде задоволення вимог зі стягнення таких заявлених до розподілу між сторонами витрат відповідачки на професійну правничу допомогу, оскільки вони є завищеними, неспівмірними та не відповідають задоволеним вимогам апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Оскільки перегляд цієї справи в апеляційному порядку відбувався у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, питання про ухвалення додаткового рішення вирішується судом апеляційної інстанції у тому ж самому порядку, тобто без виклику сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що заяву слід частково задовольнити з таких підстав.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

За загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від16 лютого 2022 року у справі №756/15562/21 представник ОСОБА_1 - адвокат Круглий В.В. навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачка понесла у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, що становить 10 000 грн, та вказав, що відповідні докази понесення цих судових витрат будуть додатково подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

10 січня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, якою частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків та витрат на проведення оцінки вартості збитків та ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. В іншій частині заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року залишив без змін.

Також апеляційний суд постановив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 188,09 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Копію зазначеної постанови представник відповідачки - адвокат Круглий В.В. отримав засобами електронного зв`язку 12 січня 2024 року.

17 січня 2024 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідачки про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому він просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до частини першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (частини перша статті 134 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої - третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що стороною відповідача дотримано порядок надання доказів щодо витрат на правову допомогу, в тому числі після прийнятого судом апеляційної інстанції судового рішення від 10 січня 2024 року про часткове задоволення апеляційної скарги відповідачки, скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення збитків та витрат на проведення оцінки вартості збитківі ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Частина третя статті 141 ЦПК Українипередбачає критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову (правничу) допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

При цьому саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (див. додаткову постанову Великої Палатт Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження своїх вимог про стягнення з позивача на користь відповідачки 10 000 грн витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, представником ОСОБА_1 - адвокатом Круглим В.В. було додано до апеляційної скарги та клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу засвідчені копії, зокрема:

- договору про надання правової допомоги, укладеного 04 січня 2023 року між ОСОБА_1 та АО «Круглий та партнери»;

- додаткових угод від 04січня 2023 року та від 04 січня 2024 року до вказаного договору, якими строк його дії був продовжений до 04 січня 2025 року;

- додаткової угоди від 13 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, в якій погоджені види правничої допомоги, що надається клієнту адвокатським об`єднанням, та розмір гонорару у фіксованому розмірі 10 000 грн;

- рахунку-фактури № 13022023 від 13 лютого 2023 року та платіжної інструкції № @2PL624132 від 15 лютого 2023 року про оплату наданої правової допомоги (гонорару) в суді апеляційної інстанції у справі № 756/15562/21 на суму 10 000 грн;

- акту прийому-передачі наданих послуг (правової допомоги) від 12 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, в якому зазначений перелік наданих адвокатським об`єднанням послуг (виконаних робіт) в суді апеляційної інстанції, а також прийняття їх відповідачкою без зауважень;

- детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, від 12 січня 2024 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та досягнуті домовленості між відповідачкою та АО «Круглий та партнери»у розрізі вимог статей 89, 137, 141 ЦПК України, колегія суддів вважає доведеним факт понесення ОСОБА_1 витрат за надання професійної правничої допомоги під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не може визнати обґрунтованим та пропорційним заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката АО «Круглий та партнери» з огляду на наступне.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 пред`явив вимоги майнового характеру до двох відповідачів на загальну суму (ціну позову) 209 206,67 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року позовні вимоги були задоволені.

Стягнуто з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 76 706,67 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 2 500 грн.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Круглого В.В. просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків та витрат на проведення оцінки вартості збитків скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В іншій частині заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року залишено без змін.

Тобто, в частині стягнення з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.»суми страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн рішення місцевого суду було залишено в силі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , тоді як суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в стягненні з останньої на користь ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 76 706,67 грн та витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 2 500 грн, що становить 37,86 % від ціни позову.

Отже, відповідно до вимог статей 133, 137, 141, 382 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених вимог апеляційної скарги останньої підлягають стягненню документально підтвердженісудові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з переглядом даної справи в суді першої апеляційної інстанції, у розмірі 3 786грн (10 000 грн х 37,86 %).

Розмір такого стягнення судових витрат на правничу допомогу є пропорційним задоволеним вимогам апеляційної скарги, розумним, справедливим і відповідає обставинам даної справи, при цьому не порушуватиме права відповідачки на отримання коштів, які вона була змушена затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в апеляційному суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки під час прийняття Київським апеляційним судом постанови від 10 січня 2024 року не було вирішено питання про судові витрати відповідачки на професійну правничу допомогу, а клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Круглого В.В. про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, є частково обґрунтованим, наявні правові підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі.

Керуючись статтями 2, 15, 133, 134, 137, 141, 246, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди додаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 786 грн н (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень) в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній