Справа № 489/7687/23
Номер провадження 2/489/437/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі позивач, ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія") до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію

встановив

У листопаді 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначає те, що між ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкритий на ОСОБА_1 . Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2021 було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України. За особовим рахунком № НОМЕР_1 існує заборгованість у сумі 1414,02 грн. за період з 01.08.2020 по 01.11.2021, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою від 24.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

В ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 .

ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" зверталося до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.12.2021 у справі №489/8414/21 (провадження № 2-н/489/2116/21) було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до розрахунку, який наданий представником позивача, заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 виникла за період з 01.08.2020 по 01.11.2021 і станом на 16.11.2023 складає 1414,02 грн.

З інформаційної довідки №360860328 від 04.01.2024 вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В ч.1 ст. 633 ЦК України зазначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

В п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" зазначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч.1 ст. 12 Закону України "Про житлово - комунальні послуги").

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (ч.ч. 1, 4 ст. 9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги").

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 576/2721/19 від 15.04.2021.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п. 4.12 ПРРЕЕ).

В п. 4.19 ПРРЕЕ зазначено, що розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).

Відповідно до п.7 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також не зареєстрований за вище вказаною адресою (з витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 22.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 ). Доказів того, що відповідач в період з 01.08.2020 по 01.11.2021 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , представником позивача до суду не надано. Доказів наявності договору з відповідачем не надано.

Крім того, представником позивача не надано до суду доказів того, що відповідач в період з 01.08.2020 по 01.11.2021 дійсно був споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог витрати зі сплати судового збору з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", код ЄДРПОУ 4 2129888 адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.01.2024.

Суддя В. В. Кокорєв