РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», третя особа: Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс» (КП «ОМЕТ») про стягнення коштів -

встановив:

18 грудня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Провідна», про стягнення коштів, у якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 23 березня 2020 року просив:

стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 49950,00 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

16 грудня 2016 року о 19 год. 10 хв. в м. Одесі по вул. Фонтанській, буд. 47 гр. ОСОБА_2 , працюючи водієм трамваю, належного КП «ОМЕТ», керуючи трамваєм борт 7030, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого зійшов з рейок та здійснив наїзд на автомобіль марки КІА Sportage, днз НОМЕР_1 , який належить позивачу. Внаслідок вказаного ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність КП «ОМЕТ» була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №12/1244711/1635/16/У-У/2016/98 від 12 лютого 2016 року, за умовами якого страховик зобов`язався виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну страхувальником третій особі, а саме фізичній особі або її майну та (або) майну юридичної особи, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно переліку транспортних засобів та осіб, відповідальність яких застрахована за Договором (додаток №1 до Генерального договору), страхова сума щодо трамвая (пасажирський 7030) визначена у розмірі 150000,00 грн.

За заявою позивача про виплату страхового відшкодування, на виконання умов укладеного між ПрАТ СК «Провідна» та КП «ОМЕТ» договору на рахунок позивача страхова компанія сплатила 100050,00 грн.

Визначену суму страхового відшкодування позивач вважав недостатньою, а тому звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до КП «ОМЕТ».

Висновком експерта №18-4094/4095 судової автотоварознавчої експертизи від 27 грудня 2019 року визначено вартість матеріального збитку автомобіля КІА Sportage, днз НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП від 16 грудня 2016 року, у розмірі 225933,23 грн. станом на 29 грудня 2016 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року у справі №522/7007/17 позов ОСОБА_1 до КП «ОМЕТ», треті особи: ПрАТ СК «Провідна», ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків задоволено частково. Стягнуто з КП «ОМЕТ» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 75933,23 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 1500,00 грн. та судовий збір у розмірі 766,30 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Зазначає, що означене рішення набрало законної сили, а тому відповідно до норм ЦПК України має преюдиційне значення у цій справі.

Так, суд встановив, що залишок грошових коштів в сумі 49950,00 грн. входить до суми страхового ліміту (22933,23 грн. (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта) - 100050,00 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 75933,23 грн. (сума коштів стягнутих з КП «ОМЕТ» рішенням суду)).

Оскільки, за заявою позивача про виплату страхового відшкодування, на виконання умов Генерального договору на підставі страхового акту №12/12447055 від 17 березня 2017 року на рахунок позивача страхова компанія сплатила кошти в сумі 100050,00 грн. (за умов страхової суми 150000,00 грн.), ОСОБА_1 вважає, що недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 49950,00 грн. входить до страхового ліміту та має бути стягнута з ПрАТ СК «Провідна», в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.12.2019 року цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 24 березня 2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Третій особі роз`яснено право подати пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання.

17 серпня 2020 року представник третьої особи КП «ОМЕТ» подала письмові пояснення, відповідно до яких представник вважає позовні вимоги обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №12/1244711/1635/16/У-У/2016/98 від 12 лютого 2016 року ПрАТ СК «Провідна» зобов`язалося виплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну КП «ОМЕТ» третій особі, а саме фізичній особі або її майну та (або) майну юридичної особи, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно Додатку 1 до Договору, відповідальність за забезпечений транспортний засіб днз 7030 становить 150000,00 грн. Таким чином, обов`язок відшкодування залишку несплаченої страхової суми у розмірі 49500,00 грн. згідно з Договором страхування покладається на відповідача.

15 жовтня 2020 року представник ПрАТ СК «Провідна» подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив проти задоволення позову, посилаючи на наступні обставини.

Страховик діючи в межах та на підставі погоджених з КП «ОМЕТ» умов страхування, здійснив виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі повного ліміту відповідальності щодо трамвая пасажирського (Т-3), днз 7030, що становить 100050 грн., та належним чином виконало свої зобов`язання за Договором страхування №12/1244711/1635/16 від 12 лютого 2016 року, з дотриманням вимог законодавства у сфері страхування.

Вказав, що у п. 5.3 договору страхування, його сторони погодили, що ліміт відповідальності страховика - сума, що не перевищує зазначену в п. 5.2. договору страхування страхову суму (150000,00 грн.) й у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку.

Разом з тим, відповідно до п. 5.4. договору страхування, ліміт відповідальності страховика за завдання збитку майну третіх осіб становить 66,7% страхової суми встановленої для відповідальності при експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ.

Тобто, сторонами договору страхування погоджено, що у разі завдання страхувальником (водієм страхувальника) збитків майну третіх осіб, було погоджено максимальний ліміт відповідальності страховика щодо кожного окремого застрахованого транспортного засобу (трамваю), який залежить від встановленого сторонами відсотку (у даному випадку 67%) страхової суми встановленої для відповідальності кожного окремого забезпеченого ТЗ (в даному випадку 150000,00 грн.).

Відповідно до п. 12.2 договору страхування, сума страхових відшкодувань за одним або декількома страховими випадками, що сталися протягом строку дії Договору, не може перевищувати страхову суму (ліміт відповідальності) за договором страхування. Всі збитки, що перевищують страхову суму або ліміт відповідальності, зазначені в договорі, відшкодовуються страхувальником самостійно.

Отже, розмір страхового відшкодування, що підлягав сплаті позивачу, у відповідності до погоджених сторонами умов страхування, максимально становить 100050,00 грн., які відповідачем виплачено на підставі страхового акту №12/12447055 від 17 березня 2017 року.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «СК «Провідна» про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля КІА Sportage, днз НОМЕР_1 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

16 грудня 2016 року о 19 год. 10 хв. в м. м. Одеса по вул. Фонтанській, 47 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трамвая, борт 7030, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КІА Sportage, днз НОМЕР_1 , під керуванням позивача.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2017 року ОСОБА_2 , працюючого водієм трамваю КП «ОМЄТ», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.

Суд встановив доведеним, що 16 грудня 2016 р. о 19 год. 10 хв., ОСОБА_2 в м. Одеса по вул. Фонтанській, 47, керуючи трамваєм, борт 7030, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого трамвай зійшов з рейок та скоїв наїзд на авто «КІА», днз НОМЕР_1 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність КП «ОМЕТ» була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №12/1244711/1635/16/У-У/2016/98 від 12 лютого 2016 року, за умовами якого страховик зобов`язався виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну страхувальником третій особі, а саме фізичній особі або її майну та (або) майну юридичної особи, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 107 Додатку №1 до Генерального договору, трамвай пасажирський Т-З, днз 7030 включений до переліку забезпечених транспортних засобів та осіб, відповідальність яких застрахована за Договором. Страхова сума становить 150000,00 грн.

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування.

31 січня 2017 року на замовлення ПрАТ «СК «Провідна» ФОП ОСОБА_3 складено Звіт №12-073, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportagе, днз НОМЕР_1 у розмірі 199137,13 грн., а вартість матеріального збитку, внаслідок аварійного пошкодження, становить 227123,36 грн. (з врахуванням ПДВ).

Страховим актом № від 08 лютого 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» визначено до виплати ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 100050,00 грн. в межах ліміту відповідальності на день випадку.

Вважаючи суму страхового відшкодування недостатньою, ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеса з позовом до КП «ОМЕТ», треті особи: ПрАТ СК «Провідна» ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків на підставі ст. 1191 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 219 року у справі №522/7007/17 позов ОСОБА_1 до КП «ОМЕТ», треті особи: ПрАТ СК «Провідна» Філюк О.О. про стягнення матеріальних збитків задоволено частково. Стягнуто з КП «ОМЕТ» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 75933,23 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 1500,00 грн. та судовий збір.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходив з того, що страховий ліміт складає 150000,00 грн., вимог до страхової компанії у межах даного позову не пред`являлось, отже суд погодився із доводами представника відповідача з приводу того, що страховою здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі меншому, ніж сума страхового відшкодування та 49950 грн. (150000 грн.- 100050 грн.) відшкодуванню з боку винної особи не підлягає.

Відповідно до висновку судового експерта №18-4094/4095 судової автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля КІА Sportage, днз НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП від 16 грудня 2016 року, вартість матеріального збитку станом на 29 грудня 2016 року склала 225933,23 грн.

Зважаючи на розмір страхового ліміту 150000,00 грн., суд дійшов до висновку, що різницю між страховим лімітом та фактичним розміром завданої шкоди має бути стягнуто саме з відповідача КП «ОМЕТ».

Таким чином, позивач вважає, що недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 49950,00 грн., яка входить до суми страхового ліміту, має бути стягнута з ПрАТ СК «Провідна».

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно п. 4.1 Генерального договору від 12 лютого 216 року ПрАТ «СК «Провідна» та КП «ОМЕТ» погодили, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталася за участю забезпеченого ТЗ і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за Договором.

Отже, відповідно до умов договору 16 грудня 2016 року настав страховий випадок і у відповідача виник обов`язок щодо виплати страхового відшкодування за фактом ДТП.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» визначається, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 5.1 обумовлено, що страхові суми встановлені окремо для відповідальності за шкоду, що може бути заподіяна третім особам внаслідок експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ, та зазначені у додатку №1 до Договору.

Попередньо встановлено, що відповідно до п. 107 Додатку №1 до Генерального договору, страхова сума за забезпечений Генеральним договором трамвай пасажирський Т-З, днз 7030 становить 150000,00 грн.

Відповідно до п. 5.2 Генерального договору загальна страхова сума за Договором становить 49650000,00 грн.

Відповідно до п. 5.3 Генерального договору, ліміт відповідальності страховика - сума, що не перевищує зазначену в п. 5.2. договору страхування страхову суму й у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку.

Відповідно до пп. 5.4.2. Генерального договору, ліміт відповідальності страховика за завдання збитку майну третіх осіб становить 66,7% страхової суми встановленої для відповідальності при експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ.

Тобто, сторонами договору страхування погоджено, що у разі завдання страхувальником збитків майну третіх осіб, максимальний ліміт відповідальності страховика щодо кожного окремого застрахованого транспортного засобу (трамваю), який залежить від встановленого сторонами відсотку (у даному випадку 67%) страхової суми встановленої для відповідальності кожного окремого забезпеченого ТЗ.

Отже, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Провідна» становив суму у розмірі, не меншому 100050,00 грн. (150000х66,7%), яка 17 березня 2017 року була виплачена ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що сума матеріального збитку, яку просить відшкодувати позивач, є більшою, ніж ліміт відповідальності страховика, а тому саме на КП «ОМЕТ» покладається обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За правилами частин четвертої, сьомої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, висновки Приморського районного суду м. Одеси у рішенні від 26 листопада 219 року у справі №522/7007/17 щодо ліміту страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна», на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не є обов`язковими для суду.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача.

Керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 16, 22, 23, 979, 990, 1167, 1187, 1187 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», третя особа: Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс» (КП «ОМЕТ») про стягнення коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір