Номер провадження: 22-з/813/105/24
Справа № 522/5474/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19.02.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
розглянув у судовому засіданні заяву адвоката Салівона Віталія Івановича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, -
10 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», (далі ПрАТ «СК Юнівес»), ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, в якому просила суд стягнути з ПрАТ «СК Юнівес», ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «СК Юнівес», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою - задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «СК Юнівес» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 127 400, 00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14 386,07 грн.
Стягнуто з ПрАТ «СК Юнівес» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 708,93 грн з кожного.
В апеляційній скарзі адвокат Салівон В.І. в інтересах ПрАТ «СК «Юнівес» просив рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь позивачки ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі - 127 400 грн та судового збору скасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову до ПрАТ «СК «Юнівес», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Крім того, адвокат Салівон В.І. в інтересах ПрАТ «СК «Юнівес» просив вирішити питання про розподіл судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 січня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Салівона В.І. в інтересах ПрАТ «СК «Юнівес» задоволено, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2023 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 127 400 грн та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Юнівес» про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою залишено без задоволення.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Юнівес» витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 2 126,85 грн.
01 лютого 2024 року адвокат Салівон В.І. в інтересах ПрАТ «СК «Юнівес» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, яким просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Юнівес» витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн.
Під час підготовки до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи без повідомлення та виклику учасників справи, у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про розподіл судових витрат на правничу допомогу слід задовольнити частково, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно підпунктів б, в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19), зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд також неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
При визначенні суми відшкодування колегія суддів враховує та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, доводів сторін та фінансового стану учасників справи..
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Матеріалами справи встановлено, що 03 жовтня 2022 року між ПрАТ «СК «Юнівес» та адвокатом Салівоном В.І. був укладений договір про надання правничої допомоги.
Згідно додаткової угоди №23/06/01-1 від 01.06.2023 до договору про надання правничої допомоги від 03.10.2022, за підготовку та подання апеляційної скарги на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2023 року в справі №522/5474/22, гонорар успіху адвоката за надані послуги правничої допомоги є фіксованим та складає 10 000 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу також надано копію акту приймання-передачі послуг від 30.01.2024, за додатковою угодою №23/06/01-1 до договору про надання правничої допомоги від 03.10.2022, згідно якого адвокатом Салівоном В.І. 04.07.2023 виконано такий вид правничої допомоги: підготовка (написання) та подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 у справі №522/5474/22.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі вищевикладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, на переконання колегії суддів апеляційного суду є неспівмірними із складністю даної справи, її тривалістю, ціною позову та виконаними адвокатом об`ємом роботи, розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, відтак колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Юнівес» витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, який буде відповідати критерію розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись ст. ст. 12, 137, 141, 270, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву адвоката Салівона Віталія Івановича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено: 19 лютого 2024 року.
Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький