Провадження №2-з/359/3/2024
УХВАЛА

4 січня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., розглянувши заяву заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, про забезпечення позову,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається суддею.

1.1. Заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, звернувся з вказаною заявою та посилається на те, що ним пред`явлений позов про конфіскацію у власність держави земельної ділянки площею 0,0587 га з кадастровим номером 3220886 000:03:001:1560, право власності на яку зареєстровано за громадянином РФ ОСОБА_1 . Відповідач може відчужити земельну ділянку у власність інших осіб. Ця обставина унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому заступник керівника Бориспільської окружної прокуратурипросить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0587 га з кадастровим номером :03:001:1560.

1.2. У зв`язку з тим, що до поданої заяви приєднано достатньо доказів для правильного розгляду питання про забезпечення позову, на підставі ч.1 ст.153 ЦПК України питання про вжиття означеного процесуального заходу розглядається суддею без проведення судового засідання та без виклику сторін.

1.3. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суддя при розгляді заяви.

2.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.2. Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

2.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

2.4. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

2.5. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

2.6. Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

2.7. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

2.8. Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3. Мотиви, якими керується суддя при розгляді заяви.

3.1. Встановлено, що заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.10-14), в якому він просить конфіскувати у власність держави земельну ділянку площею 0,0587 га з кадастровим номером :03:001:1560. Ця обставина свідчить про те, що накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна є співмірним та відповідає змісту заявлених позовних вимог.

3.2. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №358230513 від 13 грудня 2023 року (а.с.7-8) вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про застосування обтяжень щодо земельної ділянки. Тому ОСОБА_1 має об`єктивну можливість в будь-який час відчужити вказаний об`єкт нерухомого майна у власність інших осіб. Ця обставина переконливо свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури буде змушений додатково оспорювати дійсність нових договорів, укладених між ОСОБА_1 та особами, які не беруть участь у розгляді цивільної справи. Це свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову також істотно ускладнить остаточне відновлення законності.

3.3. Очевидно, що накладення арешту на земельну ділянку призведе до втручання держави у право ОСОБА_1 на мирне володіння його майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано на забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів. Означені цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача.Крім того, арешт земельної ділянки полягає у позбавленні можливості лише розпоряджатись нею. ОСОБА_1 зберігає за собою право користуватись та володіти земельною ділянкою. Ця обставина свідчить про те, що накладення арешту на земельну ділянку не призведе до жодних негативних наслідків для відповідача. Вжиття цього процесуального заходу не порушить ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

3.4. З огляду на це суддя вважає, що з метою забезпечення позову належить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0587 га з кадастровим номером :03 :001:1560, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, про забезпечення позовузадовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0587 га з кадастровим номером :03:001:1560, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Стягувач: заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області Малинецький Вадим Анатолійович, здійснює професійну діяльність по вул. Героїв Небесної Сотні, 21 в м. Бориспіль.

Боржник: ОСОБА_1 , дата народження невідома, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано в кв. АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали судді складений 4 січня 2024 року.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала судді набирає законну силу в день її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець