Провадження № 2/202/505/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу №202/15801/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 11 січня 2020 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Подружнє життя між сторонами не склалося, з часом вони втратили взаєморозуміння, відносини погіршилися через різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідач неодноразово залишав сім`ю з метою припинення відносин. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та негативно впливає на емоційний стан позивачки та на розвиток і психоемоційний стан дитини, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

За клопотанням представника відповідача за ордером адвоката Сидоренка О.А. ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було зупинено до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено та скасовано ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи її без участі, у якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу позивачки виявила бажання залишити собі прізвище чоловіка.

Відповідач та його представник, будучі повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання 24.01.2024 та 01.02.2024 не прибули, причин неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 січня 2020 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02.

Шлюбні відносини сторони припинили та проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивачка скористався даним правом та звернулася до суду з вказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Як вбачається з позовної заяви подружжя на даний час стосунків не підтримує.

Шлюбні відносини подружжям фактично припинені та є лише формальністю.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і позивачка не має наміру їх відновлювати, вважаючи, що їх сім`я фактично розпалась, а її збереження є неможливим та не відповідає інтересам подружжя й дитини, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню.

Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 200, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11 січня 2020 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Маринін