Справа № 643/9289/23
Провадження № 6/643/105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , поданої в особі представника адвоката Сави Олега Миколайовича про відстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №643/9289/23 за позовом ОСОБА_2 , поданим в особі представника адвоката Лаєвської М.Л. до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 24 березня 2015 року у розмірі 10 000 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3 760 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 10 000 гривень 00 копійок.

17 січня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саса О.М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про відстрочення рішення Московського районного суду м.Харкова, ухваленого 05 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що відповідач ОСОБА_1 на даний час як ФО-П діяльність не здійснює, не має інших доходів, якими можна було б сплатити за рішенням суду суму боргу у розмірі 10000,00 доларів США, 3760,00 гривень судових витрат, 10000,00 гривень витрат на правничу допомогу. Також посилався, що у зв`язку з постійним обстрілом м. Харкова відповідач був вимушений разом з родиною змінити місце проживання та переїхати у м. Дніпро. Відповідач не має у власності будь-якої нерухомості, яку можливо реалізувати для погашення суми боргу та інших витрат. У випадку відстрочення виконання рішення відповідач за цей час зможе знайти роботу та з коштів заробітної плати зможе погасити зазначені вище суми грошових коштів. З огляду на викладене, просив суд відстрочити виконання рішення Московського районного суду м. Харкова по цивільній справі №643/9289/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 24.03.2015 та інших витрат на один рік - до 05 січня 2025 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Сави О.М. про відстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики призначено до розгляду у судовому засіданні 24 січня 2024 року на 09 годину 30 хвилин.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2024 року було задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сави О.М. про його участь у судовому засіданні, яке призначене на 24 січня 2024 року на 09 годину 30 хвилин, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Електронний суд».

Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Лаєвської М.Л. через підсистему «Електронний суд» 19 січня 2024 року надійшли заперечення проти розстрочки виконання судового рішення, в якій остання посилалася, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження відсутності у нього доходів, відсутності підприємницької діяльності або її припинення. Крім того, не зазначено про неможливість відповідача офіційно працевлаштуватися. На думку представника позивача, маючи невиконані грошові зобов`язання, відповідач має обов`язок організувати своє життя таким чином, щоб виконати покладені на нього договором обов`язки своєчасно повернути борг. Крім того, посилалася, що відповідач зазначає, що змінив місце проживання у зв`язку з обстрілами міста Харкова, проте не зазначив, яким чином це може вплинути на його здатність виконувати грошові обов`язки. З початку повномасштабного вторгнення сплинуло вже майже два роки, відповідач перебуває у місті, що не є зоною активних бойових дій, а відтак, у відповідача є можливість проживати у відносній безпеці, працювати та повертати борг хоча б частинами. Посилання на бойові дії, як на підставу, що унеможливлює виконати зобов`язання, на думку представника позивача є недоречними. Зазначила, що відповідач вводить суд в оману з приводу відсутності у нього нерухомості, за рахунок якої можна виконати обов`язок, оскільки в матеріалах справи міститься Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 342182563 від 09.08.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . З приводу вказаного майна заявлялося клопотання про забезпечення позову, проте суд не наклав заборону на відчуження. Тобто на теперішній час у відповідача наявні всі умови для повернення боргу позивачу у справі. Посилалася, що ОСОБА_1 не надано доказів про наявність у нього виняткових випадків, які можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення. Відповідач не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, або дорослих дітей з інвалідністю. Відповідачем не надано доказів про неможливість працевлаштуватися та отримувати дохід, або про стан здоров`я, який перешкоджає іншим чином отримувати дохід. З урахуванням викладеного, просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у вказаній вище справі.

У судове засідання 24 січня 2024 року відповідача ОСОБА_3 та його представник - адвокат Сава О.М. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Лаєвська М.Л. у судове засідання не з`явилися, про дату. Час і місце розгляду клопотання повідомлялися своєчасно та належним чином, від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності позивача та його представника, у поданій заяві просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення рішення Московського районного суду м.Харкова, ухваленого 05 грудня 2023 року.

Суд, беручи до уваги, що учасники справи належним чином та своєчасно сповіщені про дату, час і місце розгляду заяви, враховуючи строки розгляду заяви, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності учасників справи.

Ураховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви, суддя доходить таких висновків.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 24 березня 2015 року у розмірі 10 000 доларів 00 центів США; судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3 760 гривень 00 копійок; витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 10 000 гривень 00 копійок.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в аб. 11 п.п. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року №2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Згідно з ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду передбачено також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанціях, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2018, прийнятій по справі за №813/8842/13-а зазначив, що підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення рішення Московського районного суду м.Харкова, ухваленого 05 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, ОСОБА_1 зазначив, що він не має змоги виконати рішення суду, позаяк він не має доходів, у зв`язку з обстрілами міста Харкова вимушений був переїхати до міста Дніпра, не має у власності будь-якого нерухомого майна, а відтак просив суд розстрочити виконання рішення суду, при цьому жодних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

Підстави, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, суд вважає недостатніми, позаяк заявником не надано суду жодних відомостей про його матеріальний стан. Крім того, заявником не надано суду доказів того, що він перебуває на обліку в Державному центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу чи має статус безробітного. Крім того, суд зважає на те, що посилання відповідача у заві про відстрочення виконання рішення на те, що він не має у власності будь-якої нерухомості, яку можливо реалізувати для погашення суми боргу та інших витрат, спростовуються матеріалами справи, оскільки, як це вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №342182563 від 09.08.2023, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , за адресою якої він перебуває на реєстраційному обліку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 , подана в особі представника адвоката Сави О.М. про відстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 3, 18, 81, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в особі представника адвоката Сави Олега Миколайовича про відстрочення виконання рішення по цивільній справі №643/9289/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Суддя : Я.Ю. Семенова