Справа № 168/24/24
Провадження № 2/168/65/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року сел.Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Малюти А.В.,

секретаря судового засідання - Сулеви Н.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та про визнання права на завершення процедури приватизації земельних ділянок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га в АДРЕСА_1 , земельних ділянок площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства в с.Рокита Ковельськьго району Воилнської області та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням витягів з Державного реєстру прав на вищевказані земельні ділянки на ім"я ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла позивачка. Інші спадкоємці за законом: дружина спадкодавця ОСОБА_2 та дочка спадкодавця ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися. Про що подали заяви нотаріусу. При житті спадкодавець не завершив процедуру оформлення права власності на житловий будинок та земельні ділянки. Тому позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Відповідачі відзиву на позов не подали.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник - адвокат Хомич А.В.. подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримали та просили його задовольнити. судові витрати просили залишити за позивачкою.

Від Дубечненської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Проти задоволення позову не заперечили.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала, не заперечила проти задоволення позову.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву. Витребувано від приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Н.Г.Бабич спадкову справу (належним чином завірені копії документів), заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачі подали до суду заяву про визнання позовних вимог. Дана обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини встановлені Судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . До дня смерті проживав разом із дружиною ОСОБА_2 .

Згідно виписки з погосподарської книги № Р-2 за 2021 рік Дубечненської сільської ради будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 .

Рішеннями Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 27 липня 1997 року № 54 та від 13 серпня 1997 року № 12/7 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та земельну ділянку площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства в с.Рокита Ковельського району Волинської області. Що також підтверджується довідкою виконкому Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, належним чином та у визначений законом строк. Про що подала заяву нотаріусу.

Інші спадкоємці за законом першої черги: дружина спадкодавця ОСОБА_2 та дочка спадкодавця ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися в користь позивачки. Про що подали заяви нотаріусу.

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

25 лютого 2021 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Н.Г.Бабич заведено спадкову справу № 33-2021 після смерті ОСОБА_3 . Проте нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння та земельні ділянки в зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів на спадкове майно. Про що винесена постанова.

Позивачкою виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 .

Вартість нерухомого майна по АДРЕСА_1 становить 73 838,00 грн.

При житті спадкодавець не завершив процедуру оформлення права власності на житловий будинок та земельні ділянки. Документи, що підтверджують право власності не отримав.

Оцінка Суду

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Відповідно до статі 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно та майнові права, що належали спадкодавиці на день смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Згідно з статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; -погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина 3 статті 116 ЗК України).

Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець за життя не завершив приватизацію зазначених вище земельних ділянок. Дана обставина стала причиною не отримання ним правовстановлюючих документів на землю. Що унеможливлює спадкування позивачкою земельних ділянок.

Із урахуванням зазначених вище вимог, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 . У визначений строк позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку із подання цієї заяви нотаріальною контрою відповідно до законодавства України було заведено спадкову справу. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця.

Враховуючи те, що на спадкове майно, окрім позивачки, інших спадкоємців немає, що підтверджуються копією спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , суд вважає за доцільним задовольнити позов.

Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачкою в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи клопотання позивачки, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачкою.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України,

на підставі статтей 1268-1262, 1266, 1268 ЦК України,

пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та про визнання права на завершення процедури приватизації земельних ділянок в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельних ділянок та здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягів з Державного реєстру прав: площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в АДРЕСА_1 ; площею 0,45 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в с.Рокита Ковельського району Волинської області, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення ухвалене і надруковане,, перебуваючи в нарадчій кімнаті, 06 лютого 2024 року в єдиному екземплярі.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.01.1998 року Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області.

Відповідач: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: с.Дубечне вул.Незалежності,20 Ковельський район Волинська область. Код .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В.Малюта