УХВАЛА

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 279/3812/21

провадження № 61-14589св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики у формі боргової розписки недійсним, за касаційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Полонською Людмилою Миколаївною, на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2023 року у складі судді Недашківської Л. А. та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики у формі боргової розписки недійсним.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір позики від 09 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на суму 12 000 доларів США у формі боргової розписки.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_3 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 439/212/14-ц, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц та постановах Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 756/8630/14-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 713/285/2012, від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1666/19, від 18 грудня 2018 року у справі № 755/12668/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 316/876/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 751/1000/16-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц, від 25 березня 20194 року у справі № 211/2672/16-ц, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16, від 27 листопада 2019 року у справі № 133/3928/14-ц, від 24 березня 2020 року у справі № 521/20211/16-ц, від 06 квітня 2020 року у справі № 464/5314/17, від 28 квітня 2020 року у справі № 522/16362/16-ц, від 09 червня 2020 року у справі № 522/20907/16-ц, від 12 червня 2020 року у справі № 333/324/18, 05 листопада 2020 року у справі № 619/761/18, від 16 березня 2021 року у справі № 133/324/18, від 08 квітня 2021 року у справі № 500/1755/17, від 02 червня 2021 року у справі № 554/2979/19, від 30 червня 2021 року у справі № 426/2662/20, від 14 липня 2021 року у справі № 266/7291/18, від 10 серпня 2021 року у справі № 473/995/18, від 06 жовтня 2021 року у справі № 501/1774/18, від 12 квітня 2022 року у справі № 233/4751/20, від 29 серпня 2023 року у справі № 910/5958/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_2 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 рок у справі № 713/285/2012, від 18 грудня 2018 року у справі № 755/12668/16-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 723/405/17, від 15 травня 2019 року у справі № 207/1172/16-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 133/3828/14-ц, від 24 березня 2020 року у справі № 521/20211/16-ц, від 28 квітня 2020 року у справі № 522/16362/16-ц, від 09 червня 2020 року у справі № 522/20907/16-ц, від 12 червня 2020 року у справі № 333/324/18, від 08 липня 2020 року у справі № 522/3541/15-ц, від 05 листопада 2020 року у справі № 619/7611/18, від 16 березня 2021 року у справі № 133/2718/18, від 31 березня 2021 року у справі № 201/2832/19 та від 30 червня 2021 року у справі № 462/2662/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики у формі боргової розписки недійсним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник