Справа № 367/7930/23
Провадження №2/367/1884/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді - Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Довгополої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 367/7930/23 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Запісочна Оксана Анатоліївна, Ірпінська державна нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з відповідним позовом та з урахування уточнених позовних вимог просить суд: звільнити з-під арешту 3/20 частин будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати державну реєстрацію прав, що мало наслідком державну реєстрацію обтяжень, зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 29.10.2004 року за № 1424985 про арешт об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 25552185, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Заповіту на своє майно мати не залишила. Вона є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері. У встановлений законодавством строк звернулась до приватного нотаріуса Запісочної О.А. із заявою про прийняття спадщини. Майно, на яке відкрилася спадщина після смерті матері, складається її частки у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 , яка відповідно до ст. 367 ЦК України становить 3/20 частини. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері від нотаріуса їй стало відомо, що видати свідоцтво про право власності на спадщину неможливо, так як 3/20 частини будинку АДРЕСА_1 знаходиться під арештом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 29.10.2004 року реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора - до Реєстру було внесено обтяження за номером 1424985 у вигляді арешту 3/20 частини вказаного будинку, власником якої зазначена ОСОБА_4 . Підставою для внесення обтяження стала постанова ак649378 від 28.10.2004 року, винесена Державною виконавчою службою ІУМЮ. Позивачка вказує, що за життя її мати не мала жодних боргових зобов`язань і підстав для тримання під арештом її майна не було. Для з`ясування причини винесення постанови про арешт майна матері та можливості скасування арешту на успадковану нею після її смерті частину будинку АДРЕСА_1 позивачка звернулась із заявою до відповідача. На її звернення Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні арешти відносно ОСОБА_3 , підставою яких є постанова ак649378 від 28.10.2004, видана Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Відділі не знайдено виконавчих проваджень відносно боржника - фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . У зв`язку з чим у відповідача відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаного обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Однак не дивлячись на те, що підстави для тримання 3/20 частин будинку АДРЕСА_1 під арештом відсутні, ця частина будинку за вказаною адресою залишається під арештом, так як з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо арешту вказаного майна, які були внесені 29.10.2004 року за номером 1424985, не виключені. Тримання 3/20 частин будинку АДРЕСА_1 під арештом позбавляє її можливості отримати у власність 3/20 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не надсилав.

Третя особа приватний нотаріус бутанського районного нотаріального округу Київської області Запісочна О.А. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність та винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи Ірпінська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справи за її відсутності та винести рішення у відповідності до діючого законодавства України.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7)

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 вбачається, що її батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.9).

11 вересня 1998 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було розірвання та після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_6 09 березня 2005 року уклала шлюб з ОСОБА_9 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 (а.с.6).

07 лютого 2007 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було розірвано (а.с.8).

ОСОБА_11 28 листопада 2014 року уклала шлюб з ОСОБА_12 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_13 (а.с.5).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 29.10.2004 року реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора - до Реєстру було внесено обтяження за номером 1424985 у вигляді арешту 3/20 частини вказаного будинку, власником якої зазначена ОСОБА_4 . Підставою для внесення обтяження стала постанова ак649378 від 28.10.2004 року, винесена Державною виконавчою службою ІУМЮ (а.с.17-18).

Із копії листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучаенському районі Київської області вих.. № 26805 від 27.09.2023 року вбачається, що відповідно до отриманої пошукової інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні в Ірпінському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчих проваджень відносно ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , на примусовому виконанні не перебувало та станом на сьогоднішній день у відділі не перебуває (а.с.15).

Позивачка в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

На сьогодні позивачка, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлої матері позивачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Запісочна Оксана Анатоліївна, Ірпінська державна нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту 3/20 частин будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати державну реєстрацію прав, що мало наслідком державну реєстрацію обтяжень, зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 29.10.2004 року за № 1424985 про арешт об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 25552185, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_2 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.П. Одарюк