Справа № 362/4145/23
Провадження № 2/362/397/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 січня 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарях - Неділько А.С., Касянчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Калинівська селищна рада про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її онуки, призначити її опікуном малолітньої та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що батько її онуки не цікавиться дитиною, не приймає участі у її утриманні й вихованні та не спілкується з дитиною.

В судове засідання ніхто не прибув.

Представник позивачки і третьої особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Враховуючи, що судову повістку надіслану відповідачу за адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином.

Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними.

Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивачки не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутності відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

Відповідач є матір`ю дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03 березня 2012 року; матір`ю дитини є ОСОБА_4 (а.с. 8).

Матір дитини - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12 квітня 2012 року (а.с. 16).

Згідно із наказом Служби у справах дітей Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області № 2-0 від 07 квітня 2022 року, малолітню ОСОБА_3 взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування та тимчасово влаштовано до сім`ю ОСОБА_1 (а.с. 12).

За відомостями довідки № 115 від 11.04.2023 року ОСОБА_3 дійсно навчається в ОЗО «Калинівський академічний ліцей - освітній центр» Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області (а.с. 13).

Довідкою № 136/07-31 від 20.04.2023 року Відділу надання адміністративних послуг Калинівської селищної ради підтверджується факт проживання малолітньої ОСОБА_3 разом зі своєю бабцею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Вказана обставина також підтверджується Актом обстеження № 380 від 14 квітня 2023 року Калинівської селищної ради відповідно до якого встановлено, що за місцем проживання позивачки існують задовільні умови проживання (а.с. 11).

Позивачка має позитивну характеристику за місцем роботи (а.с. 15).

Вирішуючи справу по суті, суд керується положеннями Закону України «Про охорону дитинства» та нормами Сімейного кодексу України.

Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Оскільки відповідач проживає окремо від своєї дитини, з нею не спілкується, дитина знаходиться на повному утриманні бабусі, відповідач не займається вихованням дитини і піклуванням про неї, не цікавиться життям дитини, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав.

Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні.

Також, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку подано нотаріально посвідчену заяву від 29 квітня 2015 року за змістом якої останній як біологічний батько дитини дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Крім того, згідно із висновком служби у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Калинівської селищної ради № 92-07 від 25.05.2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки (а.с. 18, 19 - 21).

Судом не встановлено, що відповідачу будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Оскільки суд позбавляє ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки, а матір дитини померла, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , 2012 року народження - є малолітньою особою, яка позбавлена батьківського піклування.

Як наслідок, у суду існують передбачені частиною першою статті 58 ЦК України підстави для встановлення опіки над малолітньою.

Згідно із частиною третьою статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Натомість, до позову не додано та під час розгляду справи стороною позивача суду не надано відповідного висновку органу опіки та піклування про призначення опікуна малолітній яка позбавленого батьківського піклування.

Як наслідок, у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про призначення малолітній опікуна.

У зв`язку із цим, суд не вбачає підстав для застосування норм статей 58 і 60 ЦК України та установлення над малолітньою опіки і призначення позивачки її опікуном.

Оскільки, відсутні правові підстави для призначення позивачки опікуном малолітньої, також і відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини.

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав та відсутність підстав для встановлення опіки та призначення опікуна.

За таких обставин, позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі встановленому судом.

При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 6).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 150, 155, 164, 166 СК України, статтями 58, 60 ЦК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 142, 197, 198, 258, 259, 263 - 265, 273, 280 - 282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 16 січня 2024 року.