Справа № 396/2276/23
Провадження № 2/396/105/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Русіної А.А.

за участю секретаря судового засідання: Андріяш І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/2276/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 07.08.1998 року Новоукраїнським р/в ЗАГС Кіровоградської області, актовий запис № 67. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, більше їх не поновлювали та не бажають поновлювати. На даний час сторони проживають окремо. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб.

14.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за малозначністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Причину своєї неявки не повідомив, відзив до суду на подано, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 07.08.1998 року Новоукраїнським р/в ЗАГС Кіровоградської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 07.08.1998 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 67. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « ОСОБА_5 » (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про народження сторони по справі мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного.

Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач виявила бажання, після розірвання шлюбу змінити свої прізвище на дошлюбне " ОСОБА_6 ".

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із заявлених вимог, позивач не ставить в позовних вимогах вимогу про стягнення з відповідача судового збору.

Керуючись ст. 110-113 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений 07.08.1998 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Новоукраїнським р/в ЗАГС Кіровоградської області, актовий запис № 67.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне " ОСОБА_6 ".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 23.01.2024 року.

Суддя: А. А. Русіна