Справа № 347/2961/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

присяжних Арсенич М.В., Бойчука І.Д.,

з участю:

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області Маркуц Уляна Михайлівна, виконавчий комітет Кутської селищної ради, як орган опіки та піклування про оголошення фізичної особи померлою

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаною заявою, в обґрунтування якої стверджувала, що народилась в місті Капустин Яр-1 Астраханської області Російської Федерації. Її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 . Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дошлюбне прізвище її матері - ОСОБА_6 . Батьками її батька ОСОБА_4 і її дідусем та бабусею являються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проживали в АДРЕСА_1 у власному будинку.

03.12.1997 року ОСОБА_4 вчинила заповідальне розпорядження, згідно з яким, частину житлового будинку з господарськими спорудами га будівлями в АДРЕСА_1 , заповіла своїй онуці (заявнику) ОСОБА_3 1984 р.н. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області і внесений до реєстру за №49.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , померла, про, що в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області 08 квітня 2013 року зроблено відповідний актовий запис про смерть №21.

Після смерті ОСОБА_4 заявник успадкувала 1/2 вищевказаного житлового будинку.

Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку в АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 , який заповів її своєму сину (батьку заявниці) ОСОБА_4

ОСОБА_7 номер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після нього 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою АДРЕСА_1 , а також 1/2 частину земельної ділянки площею 0.152 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель за адресою АДРЕСА_1 , успадкував за заповітом батько заявниці ОСОБА_4 . Також ОСОБА_4 належала на праві спільної часткової власності квартира за адресою АДРЕСА_2 .

19 грудня 2002 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , поїхав на заробітки за кордон і пропав. З того часу до сьогодні ОСОБА_4 жодного разу не виходив на зв`язок. жодного разу не появлявся за місцем проживання в АДРЕСА_3 . З того часу ні заявнику, ні її матері, чи далеким родичам, знайомим та сусідам і взагалі будь-кому, хто знав ОСОБА_4 нічого не відомо про його місце знаходження, про його стан здоров`я і взагалі чи він живий.

06 травня 2016 року Косівським районним судом по цивільній справі №347/514/16 ухвалено рішення, яким ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , визнано безвісно відсутнім.

З моменту відсутності ОСОБА_4 за місцем постійного проживання в місті Косові Івано-Франківської області минуло вже 20 років. З моменту оголошення ОСОБА_4 безвісно відсутнім минуло вже 7 років. Станом на сьогоднішній день будь-якої інформації про батька заявника ОСОБА_4 не має взагалі і ця невизначеність в громадянському стані породжує для заявника та інших членів сім`ї низку проблем в суспільстві.

Зокрема, на звернення заявника до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу з приводу дооформлення права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою АДРЕСА_1 , 1/2 частина якого належить батькові заявника, ОСОБА_4 , нотаріус надала письмове роз`яснення про те, що такий правочин може бути вчинений лише годі, коли останній буде оголошений судом померлим.

Приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області заявника поінформовано про те, що для реалізації її спадкових прав слід звернутися до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим.

Таким чином, використовуючи своє конституційне право, з метою усунення перешкод в здійсненні своїх законних прав та інтересів ОСОБА_1 змушена звернутись до суду в порядку окремого провадження з заявою про оголошення фізичної особи померлою.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала в повному обсязі, та висловила доводи аналогічні поданій письмовій заяві. Додатково ствердила, що її батько ОСОБА_4 близько двадцяти років тому, поїхав за кордон, в Іспанію. Перший рік він виходив зрідка на зв`язок, однак в подальшому не телефонував, не приїжджав, жодних коштів не надсилав, і звісток від нього не було. Своїми силами сім`я намагалась з`ясувати хоч якісь новини про батька через знайомих в Іспанії, а також через правоохоронні органи, однак жодної інформації не було. Єдине, що вдалося з`ясувати, що батько там хворів. Також ОСОБА_1 ствердила, що сім`я писала листи на популярну в той час передачу з пошуку зниклих безвісти, однак інформації теж ніякої не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні суду надала показання, що ОСОБА_4 був її чоловіком. Близько двадцяти років тому, він поїхав на роботу в Іспанію. Перший рік виходив на зв`язок, телефонував. Однак потім зв`язок з ним обірвався, чоловік не телефонував, та не давався чути. ОСОБА_5 неодноразово зверталася в поліцію для з`ясування інформації про чоловіка, однак ніяких дій працівники поліції не вчиняли, а лише обмежувались відповідями, що чоловік можливо сам хоче, щоб його не знаходили. Також сім`я намагалась знайти через знайомих або односельчан, які також перебували в Іспанії в той час, однак жодної інформації не здобули. Дійсно звертались в популярну передачу яка займалася пошуками зниклих. Однак такі результату не дали. На їх листи не відреагували. ОСОБА_5 переконана, що її чоловіка немає в живих.

Свідок ОСОБА_9 ствердила, що її дочка дружить з ОСОБА_1 , а сама вона добре знає заявника та її сім`ю. Їй відомо, що ОСОБА_4 , який був батьком ОСОБА_10 , давно виїхав з України, в ОСОБА_11 , на роботу. І з того часу про нього нічого не відомо. Навіть коли ОСОБА_10 виходила заміж, то батька на весіллі не було. Ніхто про нього не чув, і його не можуть знайти. ОСОБА_10 з матір`ю зверталися і в поліцію, і в різні передачі для пошуку батька. Розпитували через односельчан, які могли бути на роботі в Іспанії, чи комусь щось відомо про ОСОБА_12 , однак ніхто нічого не знав.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надала показання, що ОСОБА_4 був її сусідом, оскільки проживав поверхом вище неї. Близько двадцяти років, вона ОСОБА_14 не бачила. Їй відомо, що сусід виїхав за кордон, і з того часу про нього нічого не чути. Чула від односельчан, що нібито ОСОБА_15 важко захворів за кордоном. Але яка його доля їй невідомо.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.10.2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд за правилами окремого провадження. Призначено судове засідання на 29.11.2023 року.

29.11.2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з відсутністю витребовуваних документів.

09.01.2024 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з заміною присяжних

Перевіривши заяву ОСОБА_1 , заслухавши думку учасників справи, показання свідків, та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Капустин Яр-1 Астраханської області, Росія (а.с.5)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 у відділі ДРАЦС Косівського районного управління юстиції. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка/дружини « ОСОБА_17 » (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 одружились 11.12.1982 року, про що зроблено актовий запис № 35. Після одруження прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_18 , ОСОБА_18 » (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , а його батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до копії заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Кутської селищної ради народних депутатів Косівського району Кравчук Н.Г., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті частину житлового будинку в АДРЕСА_1 заповіла онучці ОСОБА_3 , 1984 року народження (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.04.2013 року (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з частини житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до витягу з ДРРП за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_7 заповів частину житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 . Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Кутської селищної ради народних депутатів Косівського району 01.11.1989 року (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 є спадкоємцем частини житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки після смерті ОСОБА_7 (а.с.17-18).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності в рівних частках належить квартира АДРЕСА_4 (а.с.20).

Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 06.05.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителя АДРЕСА_3 визнано безвісти відсутнім. Рішення суду набрало законної сили 17.05.2016 року (а.с.21).

Відповідно до копії роз`яснення приватного нотаріуса Маркуц У.М., ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про заведення спадкової справи після визнання ОСОБА_4 без вісти відсутнім. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою (а.с.22).

Відповідно до листа відповіді з ДПС України відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованої територією громадянином України ОСОБА_4 в період з 08.11.2017 року по 31.10.2023 року в базі даних не виявлено (а.с.33).

Відповідно до листа відповіді ГУНП в івано-Франківській області станом на 13.11.2023 року у відповідності до автоматизованих обліків ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» та ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розшуку не перебував та не перебуває (а.с. 35).

Відповідно до копії витягу з ДРАЦС громадян, актовий запис про смерть на гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відсутній (а.с. 43-44).

Відповідно до листа відповіді з головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків інформації щодо джерел та сум доходів, отриманих в період з І кварталу 2021 року по ІІІ квартал 2023 року відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відсутня (а.с.46).

Зміст правовідносин.

Правовідносини виникли у зв`язку з неможливістю ОСОБА_1 реалізувати свої спадкові права як власника частини житлового будинку, другим співвласником якого є ОСОБА_4 , який визнаний безвісти відсутнім.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У разі оголошення померлим громадянина, який пропав безвісти за обставин, що загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд може визнати днем смерті громадянина можливий день його загибелі.

Оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників.

Підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Тож, для встановлення юридичного факту, а саме визнання людини померлою, заявникові, рідним, подружжю, дітям необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливо повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.

За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою.

Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи.

Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.

Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України).

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що рішенням Косівського районного суду від 06.05.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителя АДРЕСА_3 визнано безвісти відсутнім.

Станом на день розгляду заяви по суті останній більше семи років відсутній в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку.

Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.

Беручи до уваги викладене, встановивши, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше семи років після рішення суду, а загалом більше двадцяти років, суд вважає, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 19, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 305-309 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області Маркуц Уляна Михайлівна, виконавчий комітет Кутської селищної ради, як орган опіки та піклування про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 померлим.

Датою смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 вважати дату набрання рішенням законної сили.

У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 січня 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула

Присяжні М.В. Арсенич

І.Д. Бойчук