КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер судової справи 369/7192/22
номер провадження 22-з/824/21/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду
цивільних справ:
головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
14 листопада 2023 року Київським апеляційним судом апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2023 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року - задоволено.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2023 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року - скасовано, відмовлено у вимогах повністю.

Витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1488, 60 грн підлягають компенсації ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заявник звернувся з вимогою про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи вимоги тим, що у справі надавалась правова допомога, розмір витрат становить 30 000 грн, про що надав відповідні підтверджуючи документи.

Просив стягнути зазначені витрати з ОСОБА_3 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи заяви, доходить висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вказаний порядок та строки заявником дотримані.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Судом встановлено, що правова допомога у справі надавалась.

Водночас, апеляційний суд доходить висновку, що вказана правова допомога, заявлена представником відповідача не підлягає відшкодуванню, з огляду на те, що судом апеляційної інстанції відмовлено у позовних вимогах з інших підстав, аніж заявлених в апеляційній скарзі.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач зазначала, що: «Відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, участі у додаткових втратах та вихованні дитини не бере». Тобто позивач звертаючись до суду, вказувала, що відповідач взагалі не приймає участі в утриманні дитини.

Водночас, у матеріалах справи містяться квитанції про перерахунок коштів на рахунки позивача за період з липня 2021 року по лютий 2022 р. Позивач стверджувала, що це оплата додаткових витрат, а не сплата аліментів, водночас, між сторонами обов`язок сплати додаткових витрат відсутній, документів, що свідчили б природу перерахованих платежів матеріали справи не містять, водночас, вказані обставини були проігноровані судом першої інстанції.

Крім того, було встановлено, що платежі від відповідача на рахунок позивача також надходили і в період з квітня по серпень 2022 року.

Також судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що виконавчий лист виданий 27.04.2021 року, виконавче провадження відкрито 30.12.2021 року, через вісім місяців, після отримання виконавчого документу, після чого, відповідачем 14.09.2022 року було сплачено 63 385,17 грн - весь розмір боргу. Як зазначає відповідач, про існування виконавчого провадження та наявність заборгованості по аліментах йому стало відомо наприкінці серпня 2022 року, що не спростовано позивачем, з урахуванням введеного воєнного стану, вказані твердження можуть бути логічним та розумним на думку стороннього спостерігача. На початку вересня заборгованість погашена у повному обсязі.

Отже, обидві сторони у даній справі не надали належних доказів суду для встановлення дійсних обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції у касаційному порядку оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: