провадження № 2/0274/1722/23
Рішення

Іменем України

( заочне)

19.02.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, збитків та моральної шкоди -

в с т а н о в и в :

На розгляд Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , згідно якої позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь безпідставно набуті грошові кошти за договором купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :62:475:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Наталією Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №879 в сумі 614 100,00 грн., 3% річні (в порядку ст. 625 ЦК України) в розмірі 2 725,59 грн. за період з 28.05.2023 по 20.07.2023 р.; інфляційні втрати в розмірі 4 912,80 грн. за період з 28.05.2023 по 20.07.2023 р. та 1 816,00 грн. збитків у вигляді стягнення судового збору рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року у справі № 754/3141/21 (провадження № 2/754/312/23), а всього 623 554,39 грн. Крім того, також просить стягнути з відповідача 100 000,00 грн моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 19.06.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки: :62:475:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Звєрьковою Г.В.

Під час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу відповідач надав нотаріусу договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.05.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Криворучком В.П., реєстровий №257.

Проте, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.04.2023, у справі №754/3141/21, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :62:475:0014 за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28.05.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко Віктором Петровичем, зареєстрований в реєстрі за №142 та витребувано із незаконного володіння у ОСОБА_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :62:475:0014).

Грошові кошти у розмірі 614 100,00 грн, які позивачка сплатила ОСОБА_2 за земельну ділянку та власником якої є ОСОБА_3 , відповідачем у добровільному порядку не повернуто.

У відповідності до ст. 625 ЦК України позивачка також нарахувала інфляційні втрати на суму неповернутих грошових коштів, 3% річні в розмірі 2 725,59 грн. за період з 28.05.2023 по 20.07.2023 р.; інфляційні втрати в розмірі 4 912,80 грн. за період з 28.05.2023 по 20.07.2023 р.

Крім матеріальної шкоди, позивачці було нанесено моральну шкоду, оскільки вона була позбавлена належного їй майна та сплачених за нього коштів. Позивачка зазнала внутрішніх глибоких переживань, оскільки ніяких протиправних дій не вчиняла, що привело до порушення нормальних життєвих зв`язків та постійного душевного хвилювання, що, серед іншого, вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Заподіяну моральну шкоду оцінила у розмірі 100 000 гривень.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 01.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження ( а.с. 79-80).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 01.11.2023 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову ( а.с. 83-85).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 28.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті ( а.с. 94).

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не прибув, будь-яких заяв від нього не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи позицію представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що 19.06.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :62:475:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Наталією Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за №879 (а.с.11-14).

Згідно цього договору, земельна ділянка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. 28.05.2020 р.№ 142.

Продаж земельної ділянки вчинено за 614 100,00 гривень, які продавець отримав від покупця повністю до підписання цього договору. Така вартість земельної ділянки була визначена сторонами за взаємним погодженням (а.с. 15).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року у справі № 754/3141/21 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :62:475:0014) за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28.05.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко Віктором Петровичем, зареєстрований в реєстрі за №142 та витребувано із незаконного володіння від ОСОБА_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :62:475:0014) (а.с. 16-25).

Судом також встановлено, що Дарницьким УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000355 від 03.02.2021 за заявою ОСОБА_3 з приводу незаконної перереєстрації земельної ділянки, як належала йому на праві приватної власності (а.с.26-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц, постанова Верховного Суду від 13 січня 2021 року справа № 539/3403/17).

Отже, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року у справі № 754/3141/21, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :62:475:0014) за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28.05.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко Віктором Петровичем, зареєстрований в реєстрі за №142 та витребувано із незаконного володіння від ОСОБА_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :62:475:0014), є безпідставно набутим ОСОБА_2 майном та грошові кошти, отримані за цим договором підлягають поверненню, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки доказів на підтвердження факту повернення грошових кошів відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України позивачка просить стягнути з відповідача 3% річні в розмірі 2 725,59 грн. за період з 28.05.2023 по 20.07.2023 р.; інфляційні втрати в розмірі 4 912,80 грн. за період з 28.05.2023 по 20.07.2023 р.

Зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом або договором умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Позивачкою не доведено належними та достатніми доказами спричинення їй моральної шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою моральною шкодою та неправомірними діями з боку відповідача.

Наявними у справі доказам не встановлено, що ОСОБА_2 допустив неправомірну поведінку, внаслідок чого договір купівлі-продажу, за яким він набув права власності на земельну ділянку було визнано недійсним, що призвело до витребування земельної ділянки у позивачки.

В зв`язку з чим, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Отже суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 614 100,00 гривень безпідставно набутих коштів за договором купівлі - продажу земельної ділянки від 19.06.2020.

В частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 1816,00 грн. збитків у вигляді стягнення судового збору за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.04.2023 у справі №754/3141/21 суд відмовляє, оскільки зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 8961,00 гривень за подання позовної заяви та 536,80 гривень за подання заяви про забезпечення позову, всього 9497,80 гривень.

Керуючись ст. 4,12-13,76-81,89,211,223,247,258,263-265,280-282,354 України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 614 100,00 ( шістсот чотирнадцять тисяч сто ) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 9497 ( дев"ять тисяч чотириста дев"яносто сім) гривень 80 коп судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2024 року

Головуючий: Т.М. Вдовиченко