Справа № 390/137/24
Провадження № 2-о/390/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючої судді Бойко І.А.,

при секретарі - Кричун А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Родина заявниці проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з майновим спором щодо будинку між тестем заявниці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали виникати сварки, які з часом загострилися. Систематичне вчинення сварок ОСОБА_4 продовжується вже протягом кількох років, його поведінка стає все більш неконтрольованою. Побоювання заявниці за себе та за своїх дітей посилились в листопаді-грудні 2023 у зв`язку із частою відсутністю її чоловіка, який проходить військову службу. Так, 14.11.2023 ОСОБА_4 за адресою проживання заявниці влаштував сварку, під час якої одражав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим налякав дітей, тому вона викликала працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_4 заборонний припис. 17.12.2023 ОСОБА_4 за місцем проживання заявниці в присутності її малолітнього сина знову вчинив сварку, псував речі, кричав, висловлювався нецензурною лайкою та намагався вдарити заявницю. Після вищеописаних подій у дітей з`явилася тривожність та погіршився сон, що стало причиною звернення заявниці з дітьми до спеціалістів з метою медичної корекції свого психо-емоційного стану та стану її дітей. 03.01.2024 ОСОБА_4 знову приїздив до будинку проживання сім`ї заявниці, проте їх відсутність перешкодила йому затіяти нову сварку. Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 , які полягають в сімейному психологічному та фізичному насильстві шляхом залякування, приниження, образ, відносно заявниці в присутності її дітей, завдало їй та дітям глибоку психологічну шкоду, через що вони перебувають в стані постійного страху та напруги. Заявниця вважає, що існує висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб і такі ризики є реальними, у зв`язку з чим з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту заявниця вважає необхідним застосувати до кривдника обмежувальний припис, зі встановленням законодавчо визначених заборон, які за даних обставин є пропорційними та достатніми для захисту заявниці та її дітей, а саме:

- заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань менше 200 м до місця постійного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , інших місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та її малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та її малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_4 особисто, а також через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_4 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заяву про видачу обмежувального припису підтримує, просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно довідки про доставку SMS, заперечень проти вимог заяви до суду не подав.

Відповідно до ч.1 ст.3505 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно довідки № 1096 від 29.11.2023 ОСОБА_5 з 04.04.2022 по день надання довідки перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .

З наданого заявницею відеозапису DFAB7370.MP4, дата зміни файлу 18.12.2023, вбачається, що ОСОБА_4 в подвір`ї домоволодіння гучно висловлює нецензурні слова та погрози вбивством, при цьому в будинку перебувають діти. На відеофайлі IMG_5985.MOV, дата створення файлу 18.12.2023, відображено, що біля будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_4 висловлюється грубою нецензурною лайкою на адресу заявниці, погрожує нанесенням їй тілесних ушкоджень. На відеозаписах IMG_5996.MP4, IMG_5994.MP4, IMG_6005 (1).MP4, що створені 18.12.2023, відображено, як ОСОБА_4 на подвір`ї домоволодіння гучно викрикує погрози на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та затіяв бійку з останнім, яку з будинку бачили малолітні діти. На відео файлі IMG_6010.MP4, дата створення зафіксована бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на подвір`ї домоволодіння.

Згідно висновку психолога після бесіди з дитиною № 01-26/46 від 12.03.2020, проведеного на запит ОСОБА_1 , в ході обстеження дитини ОСОБА_3 встановлено, що дитина комунікабельна, в родині сприятлива сімейна обстановка, вдома почуває себе в безпеці. Проте, коли мова заходить про дідуся і бабусю у дитини спостерігається підвищений рівень тривожності та страху, причиною якої є факт того, що вона були свідком конфлікту між батьками та дідусем і бабусею, коли останні приїздили в гості.

З психологічного висновку, наданого 10.01.2023 кандидатом психологічних наук, доцентом кафедри практичної психології ЦДПУ імені Володимира Винниченка ОСОБА_6 , вбачається, що пережита конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та її свекром ОСОБА_4 , між ним та чоловіком й іншими родичами досліджуваної, а також пасивними учасниками малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вплинула психотравмуюче на психо-емоційний стан досліджуваної. Бійка, приниження гідності, безпідставні образи на адресу матері у малолітніх дітей зумовило у малолітніх дітей почуття страху та сприйняття ОСОБА_4 як агресора. Від пережитого конфлікту мати та її діти продовжують переживати симптоми психотравми. Психолог дійшов категоричного висновку про гостру необхідність запобігання участі дітей у конфліктах родичів діда ОСОБА_9 та батьків дітей, тимчасового обмеження спілкування дітей з дідом ОСОБА_9 , вжиття дієвих заходів щодо попередження виникнення конфліктів в присутності дітей, забезпечення усім досліджуваним емоційно спокійного, комфортного та стабільного середовища.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 28.12.2023 звернулась до медичної установи з приводу погіршення здоров`я після сварок і погроз зі сторони свекра.

Відповідно до характеристики, наданої начальником Кіровоградського обласного центру гідрометеорології, ОСОБА_1 працює в установі з 2019 року та характеризується позитивно.

Згідно листа № 9910-01-856/9910-02 від 29.12.2023 начальник Кіровоградського ЦГМ повідомив, що 27.12.2023 до кабінету ОСОБА_1 зайшли невідомі особи, після чого з кабінету доносились гучні лайки чоловічим голосом. Пізніше ОСОБА_1 пояснила, що це був її свекор разом зі своєю дружиною, який прийшов до неї з погрозами з приводу майна, яке він вважає своїм, а саме будинок, який рахується за її чоловіком.

Відповідно до матеріалів, наданих т.в.о. Відділення поліції № 2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області № 12108/11-3-23 від 05.12.2023 щодо звернення ОСОБА_1 02.03.2023, 05.03.2020 та 09.03.2020 остання зверталася до чергової частини з приводу неодноразових сварок, що вчиняв ОСОБА_4 за її місцем проживання. В ході проведення перевірки встановлено, що між ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_5 і невісткою ОСОБА_1 виникають систематичні конфлікти через майновий спір з приводу будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . З учасниками конфлікту проведено профілактичну бесіду щодо недопущення протиправних дій та роз`яснено, що всі спірні питання щодо користування та володіння спірним майном вирішуються виключно в судовому порядку.

З термінового заборонного припису серії АА № 368574 від 14.11.2023 винесеного стосовно ОСОБА_4 , вбачається, що у зв`язку із скоєнням останнім домашнього насильства психологічного характеру, яке проявлялось у систематичному вчиненні сварки з невісткою в будинку сина та ображання нецензурною лайкою невістки, ОСОБА_4 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на 10 діб з 21.00 год 14.11.2023 до 21.00 год 24.11.2023.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює зазначені правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 року, зі змінами, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 6, 8, 14 та 17 частини першої статті Закону № 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа) - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ч.2 ст.3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на матір (батька) або діти одного з подружжя, а також на діда (бабу) та онуків.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За змістом п.7 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.21 Закону № 2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Аналіз цих норм права дає підстави для висновку, що суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має оцінити всі обставини та докази у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд повинен встановити форму домашнього насильства, якому піддавався потерпілий, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18, від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18, від 24 вересня 2020 року у справі № 752/7631/19 та інших.

У постанові від 20.07.2020 Верховний Суд зазначив, що видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства.

Відеозаписи подій, що відбувались за місцем проживання заявниці та її малолітніх дітей, свідчать, що конкретні фрази, лексика та характер використання мовних засобів, які ОСОБА_4 застосовував у спілкуванні зі своїм сином та заявницею, а також агресивна поведінка щодо них в присутності їх малолітніх дітей, слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства, що небезпідставно викликає у заявниці побоювання за свою безпеку та безпеку своїх рідних і завдає шкоди насамперед психічному здоров`ю малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, за результатами оцінки наданих заявницею доказів, суд дійшов до переконання, що через тривалий і систематичний психологічний тиск, який проявляється у словесних образах, погрозах, приниженнях і залякуваннях, що чинить ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 , в тому числі в присутності дітей, заявниця та її малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що постраждали від домашнього насильства, потребують невідкладного захисту у порядку, передбаченому Законом України № 2229-VIII, а відтак вбачає підстави для видачі обмежувального припису стосовно кривдника з покладенням на заінтересовану особу заборон, визначених ч.2 ст. 21 Закону № 2229-VIII.

Зважаючи на систематичність скоєння домашнього насильства, зокрема після винесення стосовно кривдника тимчасового заборонного припису, характер такого насильства (психологічна та фізична агресія), негативні наслідки насильства завдані кільком особам у тому числі малолітнім дітям, з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб, суд, оцінюючи ризики повторності скоєння домашнього насильства, вважає, що встановлення обмежувального припису на максимально можливий строк, визначений законом, буде достатнім для досягнення легітимної мети та відповідає вимогам пропорційності.

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 3505-3506, 430 ЦПК України, Законом України, ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису, задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також покладення на нього обов`язків, строком на 6 (шість) місяців:

- заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань менше 200 м до місця постійного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , інших місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та її малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та її малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або контактувати з ними через інші зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_4 особисто а також через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_4 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . Повний текст рішення виготовлений 23.01.2024.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко