н.п.2/599/45/2024
Справа № 599/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКТ ЦЕНТР» (далі Товариство) до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2020 року ОСОБА_1 уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» договір про споживчий кредит №2673774, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн.

15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №2673774 від 29.10.2020 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №2673774 від 29.10.2020 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.12.2023 року становить 43513,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5910 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 37603,88 грн.; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн, заборгованість з комісії - 0,00 грн.

Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 36171,38 грн. заборгованості, а також судові витрати, які складаються з 2684 грн. та 13000 грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У матеріалах справи наявне клопотання, в якому представник позивача просить суд провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причину своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не надав, з письмовими клопотаннями та заявами до суду не звертався, в зв`язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.

Судом встановлено, що 29.10.2020 року ОСОБА_1 уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» договір про споживчий кредит №2673774, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн.

15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №2673774 від 29.10.2020 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №2673774 від 29.10.2020 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.12.2023 року становить 43513,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5910 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 37603,88 грн.; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн, заборгованість з комісії - 0,00 грн.

Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 36171,38 грн. заборгованості, а також судові витрати, які складаються з 2684 грн. та 13000 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.536ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 627ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що в задоволені цієї вимоги слід відмовити зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з доведеності понесення стороною таких витрат і з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У ч. 2ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, заявку на надання юридичної допомоги № 191 від 04.11.2023 року,витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023, згідно яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 13000 гривень, платіжна інструкція № від 09.11.20123 року про сплату ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» АО «Лігал Ассістанс» 52000 грн за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги. Сума за цією квитанцією не відповідає сумі визначеній в заявці про надання правових послуг від 04.11.2023 року та витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги, крім того відсутні відомості, що сплачені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» кошти є витратами на правову допомогу, понесеними саме у зв`язку із розглядом цієї справи, а тому суд не вважає таку платіжну інструкцію належним доказом підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на вказане суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю"Новий Колектор" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул..Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за договором про споживчий кредит №2673774 від 29.10.2020 року у розмірі 36171,38 грн. (тридцять шість тисяч сто сімдесят одну гривню) 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул..Мечнікова, будинок 3, офіс 306) судовий збір у сумі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільської апеляційного суду протягом 30 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду О.Р.Іваницький