Справа № 466/503/24
Провадження № 2/466/985/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 січня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська Н.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення координат земельної ділянки,

у с т а н о в и л а:

09 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення координат земельної ділянки.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно позовної заяви між сторонами існували спори щодо реального поділу будинку з господарськими спорудами, земельної ділянки, виділення співвласниками земельних ділянок у власність в натурі, та визначення часток у майні між співвласниками. Вказані спори були вирішені шляхом постановлення судових рішень, які набрали законної сили.

Позивач у позовній заяві зазначає, що винесення визначених рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15.11.2027р. часток і меж земельних ділянок в натурі виявилось неможливим, через те, що за результатами геодезичної зйомки площі виділених частин земельних ділянок відповідають площам, визначеним у рішенні суду, проте не співпадають геометричні розміри виділених частин земельних ділянок (внутрішні координати) зазначені в рішенні суду. Тому у сторін виникла потреба розробити варіант розподілу земельної ділянки між співвласниками із збереженням площ виділених частин ділянок, які відповідають площами, визначеним судовими рішеннями.

Правовою підставою позовних вимог ОСОБА_1 зазначено норму ст.372 ЦК України, яка регламентує поділ майна, що є у спільній сумісній власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20 грудня 2016 року у справі 1328/8176/12 та додатковими рішеннями від 03.02.2017р. частково задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та прибудинкової території. Проведено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 , виділено у власність співвласникам частини будинку і господарські приміщення та частини земельної ділянки з визначеними геометричними розмірами відповідно до експертного висновку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15.11.2027р. у справі №466/5870/17 визначено частки співвласників у спільній частковій власності в приватизованій земельній ділянці кадастровий номер :06:005:0050 площею 929кв.м на АДРЕСА_1 . Обгрунтуванням позовних вимог слугувало те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20.12.2016р. та додатковими рішеннями від 03.02.17р. в цій справі (1328/8176/12) проведено реальний поділ вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. При цьому судом визначено частки, які після розподілу становить реально виділене будинковолодіння і господарські будівлі. Відносно земельних ділянок судом здійснено реальний розподіл, визначено кому і які саме частини земельної ділянки відходять, включаючи графічне зображення і їх точний розмір, однак не визначено які частки ці виділені земельні ділянки становлять. Судовим експертом Табунщик Т.Я. складено висновок № 005/17 від 27.03.2017р. будівельно-технічного дослідження, із розрахунком розміру часток кожного із співвласників.

Отже, судовими рішеннями розглянуто вимоги співвласників про поділ майна, в тому числі поділ земельної ділянки, що була у спільній сумісній власності, та визначено розмір часток кожного.

У пред`явленому позові ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення про визначення інших меж земельних ділянок на АДРЕСА_1 не змінюючи розмір часток співвласників, оскільки такі координати (геометричні розміри) визначені попереднім судовим рішенням неправильно, земельні ділянки зазначені таким чином, що виділити їх в натурі не можливо.

Таким чином, порушене у позові питання зміни координат земельних ділянок стосується перегляду попередньо ухвалених судових рішень.

Пред`явлення нового позову, спрямованого на зміну раніше ухвалених судових рішень, що набрали законної сили, суперечить завданням та основним засадам цивільного судочинства, порушує принцип правової визначеності.

На підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, у відкритті провадження за цим позовом слід відмовити.

Позивачу необхідно повернути сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення координат земельної ділянки.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211грн.20коп., сплачений 05.01.29023р. по квитанції ІD 4665-7418-2905-3002.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачу разом з додатками.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська