Справа № 274/1562/24
Провадження № 2/0274/697/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

21.02.2024 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Манелюка Михайла Івановича про усунення перешкод на отримання спадкового майна -

встановив:

20.02.2024 на розгляд Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно якого позивачка просить зобов`язати приватного нотаріуса Манелюка М.І. видати неповнолітнім спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 .

Також просила звільнити її від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що вона звертається в суд в інтересах неповнолітніх дітей, а діти не мають самостійного заробітку.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона подана до суду без дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Закон України «Про нотаріат» (далі - Закон) поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на дві групи:

- нотаріальні дії як посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону), якщо особа вважає, що така дія була вчинена неправомірно;

- відмова у вчиненні нотаріальних дій, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно відмовив у вчиненні нотаріальної дії.

Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судова процедура оскарження має на меті забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема та не виключно, визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення, припинення правовідношення, визнання незаконного рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, позивачці необхідно уточнити зміст позовних вимог, враховуючи наведені вимоги закону, а також на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві надати постанову приватного нотаріуса Манелюка М.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на яку вона посилається в позовній заяві, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює розміри ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Керуючись Законом «Про державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028,00 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на день звернення із позовом становить - 1211,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1. розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2. позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3. предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Позивач на підтвердження свого матеріального стану будь-яких доказів не надала.

Оскільки позивачкою не надано доказів, які б реально підтверджували її скрутне матеріальне становище (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідку податкового органу про відсутність доходів у позивача та у членів її сім`ї), не доведе незадовільний матеріальний стан, суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище, котре перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а тому не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках. При цьому, суд звертає увагу на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

При вирішенні даного клопотання суд враховує і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», суд зазначив, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland» ЄСПЛ указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї рухоме та нерухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

Відсутність у позивача пільг щодо сплати судового збору ніяким чином не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у позивача пільг щодо його сплати, суд приходить до висновку, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду у даній справі дотримано.

Оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору, тому клопотання позивача не підлягає задоволенню. Позивачці необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та надати суду докази його сплати.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Манелюка Михайла Івановича про усунення перешкод на отримання спадкового майна.

Повідомити позивачку про необхідність виправлення недоліків заяви у строк, який не може перевищувати десять днів з дня отримання нею копії даної ухвали і роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом складання нового тексту позовної заяви (з наданням копії для відповідача) та наданням оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя: Т.М.Вдовиченко