Провадження № 2/466/697/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 січня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Климочко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість за Договором оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року в розмірі 28 880 (двадцять вісім тисяч y вісімсот вісімдесят) гривень 00 коп., що складається з заборгованості з орендної плати 11 500,00 грн., неустойки 11 500,00 грн. та вартості неповернутого об`єкта оренди 5880,00 грн., вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.08.2021 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О. Позивач 19.08.2021 передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі обладнання, підписаним сторонами. Загальна вартість наданого в оренду обладнання складає 5 880,00 грн та визначена в акті прийому-передачі обладнання.

Згідно з укладеним договором, якщо відповідач користується річчю, переданою йому у оренду, не за її призначенням або з порушенням умов договору оренди, орендодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідач зобов`язаний усунути погіршення об`єкту оренди, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Позивачем було направлено досудову вимогу відповідачу 25.10.2023, відповіді на неї позивач не отримала.

Позивач просить стягнути із відповідача 28 880,00 грн, що складається з заборгованості з орендної плати у розмірі 11 500,00 грн, неустойки у розмірі 11 500,00 грн, вартості неповернутого об`єкта оренди у розмірі 5880,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути понесені судові витрати.

Відповідач не скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 23.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 11.12.2023 суд за клопотанням адвоката Дударенко Анни Михайлівни вирішив проводити розгляд справи у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 17.01.2023 Шевченківського районного суду м.Львова вирішено проводити заочний розгляд справи.

Представник позивача адвокат Дударенко А.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не прибула з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, що повернулося на адресу суду та долучені до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву нею подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

19.08.2021 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О, відповідно до умов якого позивач (орендодавець) надає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне використання майно, що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права згідно акта прийому - передачі. Вартість об`єкта оренди обчислюється в національній валюті України та визначається в актах прийому-передачі обладнання (п. 1.1, 1.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору об`єкт оренди передається в оренду для захисту транспортного засобу від можливих протиправних дій третіх осіб та задля надання можливості контролю виконання умов договору застави транспортного засобу.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору визначено, що строк оренди складає дванадцять місяців з моменту підписання договору оренди. Якщо орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди, то, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата, що складає 460,00 грн за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 19 числа кожного місяця.

Згідно з п. 5.1 договору об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятим відповідачем з моменту підписання сторонами відповідного акта прийому-передачі обладнання.

Пунктом 6.1.2 договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні платежі.

Відповідно до п. 6.4.1, 6.4.2 договору орендодавець має право здійснити перевірку порядку використання орендарем майна, що орендується, відповідно до умов договору оренди обладнання. Орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення речі.

Згідно з п. 7.1 договору, якщо орендар користується річчю, переданою йому в оренду, не за її призначенням або з порушенням умов договору оренди, орендодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до п. 8.1 договору після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом 1 (одного) робочого дня повернути орендоване майно орендодавцю.

Згідно з п. 8.3 договору, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення речі, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п. 9.1 договору договір оренди обладнання вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором оренди обладнання.

Згідно з актом приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року позивачка передала, а відповідач прийняла наступне обладнання: Ві 520 L TREK, оціночна вартість 5 800,00 грн.

25.10.2023 позивач направила відповідачу досудову вимогу, в якій повідомила про розірвання договору та вимагала сплатити заборгованість за користування предметом оренди в сумі 11 500,00 грн та заборгованість за послуги з вилучення GPS-обладнання в сумі 1650,00 грн в термін до 09.11.2023, а також надати транспортний засіб, на якому встановлено обладнання, для вилучення обладнання та повернути орендодавцю обладнання в термін до 09.11.2023 або сплатити до 09.11.2023 вартість предмета обладнання в сумі 5 880,00 грн.

Як вбачається з Досудової вимоги від 25.10.2023 року, описом та накладною Укрпошти №010 (арк.спр. 7,8) відповідач 02.11.2023 року отримав зазначену вимогу.

Згідно з ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

На підставі ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 764 ЦК України визначено, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (частина третя статті 205 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 263/11275/18 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що аналіз статті 205 ЦК України свідчить, що волевиявлення учасника(-ів) правочину може виражатися в: певних діях; мовчанні; усній формі; письмовій (електронній) формі. Мовчання слід вважати вираженням волі сторони правочину, коли воно при конкретній ситуації може бути підданим оцінці як прояв волі, направленої на вчинення правочину. Законодавець передбачає можливість вираження волі сторони правочину мовчанням тільки в разі якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 205 ЦК України). Традиційним прикладом такого випадку виступає конструкція поновлення договору найму (tacite reconduction). Якщо наймач продовжує користуватися річчю після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 ЦК України).

Сутність поновлення договору найму полягає в тому, що договір найму автоматично поновлюється на той же самий строк за умови, що: (а) наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму; (б) відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. При поновленні договору відбувається продовження договірних зв`язків після закінчення строку договору найму, коли наймач продовжує користуватися майном і відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Цей договір поновлюється на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі.

У постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 926/326/21, від 25.05.2021 у справі № 910/9949/20, від 30.01.2020 у справі № 904/1207/19, від 28.05.2019 у справі № 911/2980/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17 викладено правову позицію про те, що відповідна вимога (заява) про припинення чи зміну договору оренди може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Отже, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини 3 статті 202 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

Поміж тим, тлумачення норми ч. 1 ст. 764 ЦК України дозволяє стверджувати, що за наведених у ній умов договір найму (оренди) майна може неодноразово поновлюватися, що узгоджується із свободою договору як загальною засадою цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст.3, ст.627 ЦК України).

Також слід зауважити, що законодавець не визначає однією із умов продовження строку дії такого договору виконання орендарем свого обов`язку щодо справляння плати за найм (оренду) майна.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка зверталася до відповідачки із запереченнями щодо продовження Договору впродовж одного місяця після закінчення строку його дії (в період з 19.08.2022 і до 19.09.2022), як і доказів такого заперечення після закінчення наступних строків дії договору, а саме до 25.10.2023.

Позивачка 25.10.2023 надіслала відповідачу досудову вимогу, в якій, посилаючись на наявну заборгованість за орендними платежами, окрім повідомлення про розірвання договору з підстав, передбачених підпунктом 7.1 п.7 договору, вимагала сплатити заборгованість з оренди та повернути об`єкт оренди до 09.11.2023 або сплатити вартість предмета обладнання, що, на її думку, підтверджується описом та накладною Укрпошти №010. Так, з оглянутого трекінгу за цим номером відправлення вбачається, що Відповідач отримала досудову вимогу 02.11.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 773 ЦК України якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Аналогічна за змістом умова викладена сторонами в підпункті 7.1 п. 7 договору.

За правилами ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

У пунктах 5.2.5, 5.2.8 постанови Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 910/4391/19 наведено правову позицію про те, що статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний порядок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем.

Близький за змістом висновок викладено у пункті 40 постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, постанові Верховного Суду від 18.06.2018 у справі №910/18827/17.

Отже, істотне значення для правильного вирішення спорів цієї категорії має не лише зміст заяви наймодавця (орендодавця) про припинення (розірвання) договору найму (оренди) речі, а й факт її отримання іншою стороною, адже саме із цим моментом законодавець пов`язує припинення договірних відносин між сторонами внаслідок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього.

Відтак, слід вважати, що внаслідок направлення позивачкою досудової вимоги на адресу відповідачки договір був розірваний шляхом вчинення орендодавцем односторонньої відмови від нього. Такий висновок опосередковано підтверджується також тим, що у позовній заяві позивачка не зазначає конкретну дату, із якої вказаний договір слід вважати припиненим.

Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами продовжували існувати договірні відносини внаслідок неодноразового поновлення договору, зумовленого продовженням користування майном орендаря та відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку такого договору.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем орендних платежів за договором оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року.

Водночас, у позовній заяві позивач вказує, що за період з 19.08.2021 по 09.11.2023 пройшло повних 27 місяців; боржник сплатила оренду плату за вказаний період у розмірі 920,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача щодо сплати орендної плати становить 27 місяці * 460,00 грн. на місяць 920, 00 грн. = 11 500,00 грн.

Оскільки доказів погашення заборгованості зі сплати орендної плати не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 11 500,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачкою заявлено вимогу про стягнення неустойки в сумі 11 500,00 грн.

Відповідно до положень ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Оскільки на момент звернення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 із позовом до суду договір оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року фактично був припиненим (розірваним), то у відповідача виник обов`язок негайно повернути орендодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Крім того, як слідує зі змісту позовних вимог позивачка просить стягнути із відповідача орендну плату та неустойку за один і той же період користування ним орендованим обладнанням.

У п.9.12 постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 викладено правовий висновок про те, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Оскільки досудова вимога отримана 02.11.2023 рокуа, а позивач звернулася до суду з позовом 22.11.2023 року, то за таких обставин позивачка має право вимагати від відповідача сплати неустойки за найм речі за час прострочення - за один місяць в розмірі 460 грн.

З огляду на викладене вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки в сумі 11 040,00 грн задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення вартості неповернутого об`єкта оренди в сумі 5880,00 грн слід зазначити таке.

За змістом частин 1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Із аналізу умов договору оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року вбачається, що порушення орендарем обумовленого права позивачки на здійснення перевірки порядку використання майна, не повернення такого при розірванні договору, тягне за собою виникнення у неї похідного права заявити вимогу до орендаря про відшкодування збитків у виді вартості об`єкта обладнання, визначеного в акті його прийому передачі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання №ОО 19-08-21-02-О від 19.08.2021 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за договором оренди №ОО19-08-21-02-О від 19.08.2021 у розмірі 11 500, 00 грн /одинадцять тисяч п`ятсот грн./, 460 (чотириста шістдесят гривень 00 коп.) неустойки, 5880 (пять тисч вісімсот вісімдесят гривень 00 коп.) вартість неповернутого обєкту оренди, а всього 17840 (сімнадцять тисяч вісімсот сорок гривень 00 коп.), витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073, 60 грн. /одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп./

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 17.01.2024.

Суддя П. С. Невойт