Номер провадження: 2-з/205/64/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши заяву представника позивача Першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури про забезпечення позову за позовною заявою Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до Головного управління Держгеокадастру Донецької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до Головного управління Держгеокадастру Донецької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову, в якому просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:000:1719, площею 2, 0000 га, яка знаходиться на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області та підлягає витребуванню у ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )на користь держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (ідентифікаційний номер юридичної особи 04340493, місцезнаходження юридичної особи: Донецька область, Маріупольський район, смт Мангуш, просп.. Миру, буд. 72) та заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розпоряджатись земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:1719, площею 2, 0000 га, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

Судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову заявником сплачено у розмір та порядку, що визначені Законом України «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовними вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що представник Маріупольської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру Донецької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.

Таким чином, відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір, у тому числі, щодо правомірності оформлення органом місцевого самоврядування речового права на земельну ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:000:1719), яка знаходиться на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 239) за ОСОБА_2 та правомірності наступного набуття такою особою права власності на таке нерухоме майно.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, а лише надає суду повноваження запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суддя, вивчивши матеріали справи, враховуючи докази, що надані представником позивача на підтвердження своїх вимог, вважає, що у даному випадку дійсно виник спір між сторонами, адже майно належить територіальній громаді міста, та, за твердженням позивача, у порушення вимог чинного законодавства було передано у власність фізичній особі.

Стороною позивача також належним чином обґрунтована наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому. Оскільки сторона відповідача, за твердженнями наведеними у заяві про забезпечення позову, може вчинити дії щодо відчуження такого нерухомого майна на користь третіх осіб, або вчинити дії щодо завдання зміни предмету спору.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Беручи до уваги, що забезпечення позову є заходами охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реалізацію виконання можливого позитивно прийнятого рішення, суд вважає, що в даному випадку забезпечення позову може полягати у накладені арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:000:1719), яка знаходиться на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 239) та забороною вчинювати певні дії щодо державної реєстрації речових прав на спірне майно за іншими, відмінними від відповідачів, особами.

На думку суду вжиття таких заходів забезпечення позову обумовить збереження такого майна, яке є предметом спору по даній цивільній справі, та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб, а також вчинити дії щодо завдання зміни предмету спору.

Окрім цього, такі вжиті судом заходи забезпечення позову є заходами тимчасового характеру, узгоджуються з предметом та підставами позову, не порушують права будь-яких осіб на володіння та користування спірним майном, а лише встановлюють заборону на його розпорядження на користь третіх осіб на час розгляду даної справи судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача Першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури про забезпечення позову за позовною заявою Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до Головного управління Держгеокадастру Донецької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки - задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:000:1719, площею 2, 0000 га, яка знаходиться на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 239).

3. Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) розпоряджатись земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:1719, площею 2, 0000 га, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

3. Копію ухвали після її постановлення надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала також може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя: Д.В. Мовчан