Номер провадження: 22-ц/813/1482/24
Справа № 496/1567/18
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_4 , Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності у порядку спадкування на спадкове майно, яке складається з житлового будинку площею 76,7 квадратних метрів, літньої кухні 36,4 квадратних метрів, погребу 22,5 квадратних метрів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-7).

20 червня 2018 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування на спадкове майно, яке складається з житлового будинку площею 76,7 квадратних метрів, літньої кухні 36,4 квадратних метрів, погребу 22,5 квадратних метрів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 90-91).

16 травня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року. Представник апелянта не погоджується із оскаржуваним рішенням та, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Так, представник апелянта зазначає, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , якому належав на праві власності спірний житловий будинок. На момент смерті ОСОБА_5 , як вказує представник апелянта, ОСОБА_1 було 11 років та через сімейні обставини він був поміщений у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської районної державної адміністрації, та на момент розгляду справи, рішення в якій оскаржує апелянт, останній знаходився в даній установі. Також, представник апелянта звертає увагу на те, що будучи родичем першої категорії спорідненості, він не міг брати участі у справі, оскільки був неповнолітньою особою. Крім того, представник апелянта зауважує, що мати апелянта має стійкі психологічні захворювання, тому не могла захистити інтереси апелянта, адже не була обізнана про вказану справу та, як родич першої категорії спорідненості, не брала участі у справі. З огляду на це, представник апелянта вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин по справі, не дослідив належним чином доказів та не визначив коло учасників справи, що призвело до порушення прав та законних інтересів вказаних сторін (а.с. 94-96).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 червня 2023 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Цюри Т.В., суддів Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.) за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження (а.с. 125-126).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя №763/0/15-23 від 01 серпня 2023 року суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2023 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М. (а.с. 139-139 зворот).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с. 140-141).

У зв`язку із перебуванням судді Сегеди С.М. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 20 грудня 2023 року, суддю Сегеду С.М. було замінено за резервного суддю Драгомерецького М.М.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судове засідання 21 грудня 2023 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали. 22 грудня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано заяву представника апелянта, в якій останній просив розглянути справу за його відсутності та підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_3 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню (а.с. 91).

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується та, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини справи та оцінка апеляційного суду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 04.04.2011 року (а.с. 37).

Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку площею 76,7 квадратних метрів, літньої кухні 36,4 квадратних метрів, погребу 22,5 квадратних метрів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №66 від 10.06.2016 року, вулиця Радянська перейменована на вулицю Покровську (а.с. 35).

Згідно з рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року ОСОБА_3 надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 32).

У подальшому, позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса Зезик В.А. про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , однак листом №112/02-14 від 02 квітня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вище вказане спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 33).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №1258 від 23.04.2015 року, вбачається, що ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34).

У своїй заяві про прийняття спадщини ОСОБА_3 зазначила, що, крім неї, інших спадкоємців першої та другої черг немає (а.с. 49).

Разом з тим, як вже зазначалося вище, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, представник апелянта зазначав, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , якому належав на праві власності спірний житловий будинок. Тому, представник апелянта вважає, що оскаржуване рішення порушує права та законні інтереси апелянта та перешкоджає реалізувати своє право як спадкоємця першої черги після смерті (а.с. 94 зворот).

Так, відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 102).

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При розгляді справ, пов`язаних із спадкуванням, до участі у справі залучаються всі спадкоємці.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у цій справі клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 , як співвідповідача, не заявляла.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Крім того апеляційний суд зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (постанова Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №291/1024/18-ц). Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на неналежний суб`єктний склад, що унеможливлює розгляд справи по суті, а також те, що суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду позбавлений процесуальної можливості залучати до справи співвідповідачів, враховуючи при цьому, що заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_1 , як спадкоємця першої черги, апеляційний суд вважає, що позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає. Разом з тим, апеляційний суд роз`яснює позивачеві її право на повторне звернення до суду із відповідним позовом, залучивши при цьому всіх спадкоємців до участі у справі.

Таким чином, оскільки оскаржуване рішення прийнято із порушенням норм процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує оскаржуване рішення та ухвалює нове, яким відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький