МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. Справа №370/2069/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позичальник, відповідач), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №270021144 від 12.12.2021 року у сумі 58 223,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №270021144 відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало у грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн.

15.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №270021144 від 12.12.2021.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 20102022 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №270021144 від 12.12.2021.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору виникла заборгованість в сумі 58 223,00 грн., з яких:

20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

38 223,00 - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов вказаного кредитного договору, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали суду від 22.08.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 29.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 077.

25.09.2023 представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 27.09.2023 було поновлено відповідачу строк на подання відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме: 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 3 420,00 грн. відсотки за користування кредитом у межах строку дії договору. Також представник відповідача вказала, що позивачем до позовної заяви не додано розрахунку заборгованості та протиправно нараховані відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії договору.

05.10.2023 представником позивача було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що нарахування відсотків у загальному розмірі 38 223,00 грн. відбулося відповідно до п.1.9, 1.14, 1.15 Кредитного договору, а тому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

22.11.2023 представником позивача було подано до суду клопотання про долучення доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

12.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 270021144, згідно якого позичальник отримав кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 20 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 6-9).

Факт укладення договору та отримання грошових коштів відповідачем у відзиві не заперечується.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувалося у майбутньому передати ТОВ «Таліон Плюс» нележне йому право вимоги за кредитними договорами, перелік яких буде відображений у Реєстрі прав вимог (а.с. 58-62).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 173 від 15.02.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 270021144 (а.с. 73).

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах Боржників (а. с. 10-11).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 58 223,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 38 223,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 12).

Відповідно до п.1.3 Кредитного договору кредитодавець надає перший транш в сумі 20 000,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернуто до 11.01.2022.

Згідно із п.1.7 Кредитного договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 11.01.2022.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги Факторові і в ньому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає того обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 вказаного закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Факт невиконання своїх зобов`язань за Кредитним договором та неповерненням суми отриманих грошових коштів у погоджений сторонами строк відповідачем у відзиві на позовну заяву не оспорюється, а тому позовні вимоги у частині стягнення заборгованості по тілу кредиту 20 000,00 грн. є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктами 1.4 та 1.5 зазначеного вище кредитного договору визначено, що позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту ( отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові Транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума кредиту за цим договором складається з суми кредиту (Траншів), отриманих протягом всього строку дії договору.

В п.1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Пунктами 1.9 та 1.9.1, 1.9.2 передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 609,55 % річних, що становить 1.67% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 708,07%, що становить 1.94% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, Кредитодавець за своїм вибором може надати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.

Також сторони кредитного договору в п. 1.9.3 передбачили, що якщо позичальник користується кредитом після зазначеного дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору умови нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2.10% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавця різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст.212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язання по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.8 цього договору Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2.10% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору.

Пунктом 1.12.2 вище зазначеного договору сторони передбачили, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087.70% річних, що становить 2.98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Як встановлено із наданого позивачем розрахунку заборгованості від 15.02.2022, відповідачу були нараховані відсотки за користування кредитом за період з 12.12.2021 по 08.04.2022 на загальну суму 38 223,00 грн. (а.с. 70-72).

За період з 12.12.2021 по 11.01.2022 відповідачу були нараховані відсотки у розмірі 3 420,00 грн. у відповідності до п. 1.9.1 Кредитного договору.

Як було встановлено судом вище, строк дії укладеного між сторонами договору був погоджений із 12.12.2021 по 11.01.2022 з можливістю продовження відповідно до п. 1.8.

Вирішуючи питання про правомірність нарахування позивачем відсотків за користування кредитом після 11.01.2022 суд вигородить із наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 05 квітня 2023 року у справі 910/4518/16 (провадження 12-16гс22) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Доказів того, що відповідачем були вчиненні дії передбачені п. 1.8 Кредитного договору та сторонами було погоджено продовження строку дії договору матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку, що строк дії укладеного між сторонами договору закінчився 11.01.2022 та із цього моменту позивач більше не має правових підстав для нарахування відсотків передбачених умовами договору.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача відсотків за кредитом у розмірі 34 803,00 грн., нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (після 11.01.2022), є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Вимог про стягнення відсотків згідно статті 625 ЦК України позивачем в даному позові заявлено не було.

З урахуванням викладеного вище з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 3 420,00 грн. нарахована за період дії кредитного договору.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведено його право на нарахування відсотків передбачених умовами договору після закінчення строку дії такого договору, а відповідачем, у свою чергу, не виконано належним чином умов кредитного договору не повернуто отриманий кредит та не сплачено відсотки за користування ним.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 079,63 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №270021144 від 12.12.2021 року у сумі 23 420,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 1 079,63 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.01.2024 року.

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, ;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Л.В. Білоцька