КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №752/7779/23 Головуючий у 1 інстанції: Машкевич К.В.

Провадження №22-ц/824/920/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

01 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.10.2018. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 178319,26 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приват банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 04.10.2018. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Банк зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим у неї станом на 14.05.2023 виникла заборгованість у розмірі 178319,26 грн. (178319,26 грн. заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту).

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту №б/н від 04.10.2018 у розмірі 178319,26 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2972,91 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 , скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення витраченої частини кредитного ліміту не виконує у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 178319,26 грн., є обґрунтованою та доведеною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з таким рішенням суду відповідачем - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження відповідачем розміру кредитного ліміту.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що анкета-заява містить відомості виключно про особу відповідача, інших відомостей, які б свідчили про намір укладення кредитного договору/відкриття кредитної лінії в АТ КБ «Приват Банк» анкета-заява не містить. З вказаної заяви також не вбачається ані кредитного ліміту, ані розміру отриманих відповідачем коштів, ані умов кредитування, ані відомостей про видачу їй будь-якого кредитного продукту, тому застосування умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.

Зазначає, що договір № б/н від 04.10.2018 є договором приєднання, тому не можна вважати його укладеним. Вважає, що договір з позивачем є недійсним та ставить під сумнів надані до позовної заяви розрахунки заборгованості.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач своїм правом щодо подачі відзиву не скористався.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приват банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 04.10.2018 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач, підписавши анкету-заяву, підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві.

На підтвердження своїх вимог банк до матеріалів позовної заяви надав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 04.10.2018 станом на 14.05.2023, копію анкети-заяви та довідки про видані кредитні картки, зміну умов кредитування, а також виписку із карткового рахунку відповідача.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Суд першої інстанції вірно встановив, що відповідачка отримала кредитні кошти у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторонами не погоджені ані суми наданого кредитного ліміту, ані розміру отриманих відповідачем коштів, ані відомостей про видачу їй будь-якого кредитного продукту апеляційним судом не приймаються до уваги з огляду на те що.

Відповідач 04.10.2018 звернулась до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг де підписала анкету-заяву, положеннями якої визначено, що заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг.

В подальшому відповідач ознайомилася з кредитними продуктами «Універсальна» та «Універсальна Голд», за яким на її ім`я надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості, відповідач активувала кредитну картку, змінювала кредитний ліміт, знімала кредитні кошти, здійснювала перекази за картками та здійснювала погашення заборгованості, а отже, активно користувалась кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Крім того, позивачем надано довідку про надання кредитних карток відповідачу, які за своїми номерами є ідентичними до тих, що вказані у виписці по особовому рахунку, а також довідку про зміни умов кредитування, з якої вбачається що відповідачем не одноразово було збільшено кредитний ліміт.

Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за якою обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, копією довідки про надання кредитних карток, довідкою про зміну умов кредитування, розрахунком заборгованості, підтверджують отримання відповідачем кредитних карток, користування коштами, а також наявність заборгованості відповідача за виданим кредитом.

Доводи скарги про те, що позивач не довів розмір боргу та штучно збільшував борг по тілу кредиту є недоведеними, оскільки ні відповідач ні її представник не навели конкретних доводів та розрахунків, які б спростували наданий позивачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту.

Доводи скарги про те, що сторони не погодили строк повернення отриманих коштів а також відсутність в матеріалах справи вимоги про повернення кредиту, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що подача позову також розцінюється судом як вимога повернути борг.

Інші доводи скарги висновків суду, про наявність підстав для стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту, не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко