ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи №752/20767/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2264/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Гуль В.В.,

судді Матвієнко Ю.О., Мельник Я.С.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Плюс» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс», згідно з яким, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог (т.1, а.с. 176-180), просив суд:

- Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 25 621 грн. 50 коп.;

- Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 судові витрати: оплату товарознавчого дослідження у розмірі 2 400 грн. 00 коп. та гонорар за надану правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, обґрунтовано тим, що 17.05.2021 року на автомобільній дорозі Т-1033 перехрестя Германівка-Степок Узин Обухів, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Аudi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачеві.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2021 року по справі № 372/1837/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищенаведеної ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, на дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» на підставі полісу № АР1474859 від 17.03.2021 року.

08.06.2021 року відповідач виплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 65 210 грн. 00 коп.

При цьому, при виплаті вищевказаної суми страхового відшкодування відповідач виходив із наступного розрахунку суми страхового відшкодування: страхова сума - 130 000 грн. 00 коп., франшиза безумовна - 1 000 грн 00 коп., витрати на відновлення застрахованого об`єкта - 514 784 грн. 32 коп., вартість ТЗ до ДТП - 82 786 грн. 00 коп.. вартість ТЗ після ДТП - 16 780 грн. 00 коп., сума страхового відшкодування, виплачена позивачу, - 65 210 грн. 00 коп.

З метою перевірки вірності визначення відповідачем ринкової вартості автомобіля до ДТП позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ПАСАТ КАНСАЛТИНГ ГРУП».

Відповідно до Звіту № 30/07-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 04.08.2021 року, ринкова вартість Audi A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , до ДТП складає 137 320 грн. 45 коп.

У свою чергу, відповідач, не погодившись з висновком, наведеним у вказаному Звіті, звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено судом.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 03.01.2023 року № СЕ-19/111-22/33264-АВ ринкова вартість транспортного засобу Audi A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , до настання ДТП, яка мала місце 17.05.2021 року, становила 107 611 грн. 50 коп.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 17.05.2021 року, станом на дату ДТП складала 861 670 грн. 37 коп.; матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Audi A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка мала місце 17.05.2021 року, дорівнює ринковій вартості цього КТЗ у непошкодженому стані на момент ДТП та складає 107 611 грн. 50 коп.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідно до висновку експерта від 03.01.2023 року відповідач занизив вартість автомобіля до ДТП на 24 825 грн. 50 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 25 621 грн. 50 коп., виходячи з наступного розрахунку: 107611 грн. 50 коп. (вартість автомобіля до ДТП згідно з висновком експерта від 03.01.2023 року) - 65 210 грн. 00 коп. (виплачена позивачу сума страхового відшкодування) - 16 780 грн. 00 коп. (вартість автомобіля після ДТП згідно оцінки відповідача).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 25 621 грн. 50 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 400 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про зменшення позовних вимог, а отже суд першої інстанції зобов`язаний був залишити без розгляду вказану заяву, з урахуванням поданих документів на понесення судових витрат.

При цьому, зазначає, що оскільки судова експертиза у справі була проведена на замовлення відповідача, судом першої інстанції було неправомірно стягнуто з відповідача судові витрати у повному обсязі та витрати, пов`язані з призначенням оцінки проведеної на замовлення позивача.

Крім того, відповідач вважає, що судом першої інстанції не було надано йому можливості надати заперечення щодо поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог, а також подати повторне клопотання про призначення експертизи по справі для проведення незалежної експертизи з визначення вартості транспортного засобу після ДТП (т. 2, а.с. 16-18).

У квітні 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Audi A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

17.05.2021 року на автомобільній дорозі Т-1033 перехрестя Германівка-Степок Узин Обухів, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Аudi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачеві.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 06.07.2021 року по справі №372/1837/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищенаведеної ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (т. 1, а.с. 5).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 і на підставі положень ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на підставі полісу №АР1474859 від 17.03.2021 року (т. 1, а.с. 6).

20.05.2021 року до відповідача надійшло повідомлення ОСОБА_3 про дорожньо-транспортну пригоду (т. 1, а.с. 61, 62).

Відповідно до Звіту № 3860 від 04.06.2021 року, складеного ФОП ОСОБА_4 на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту КТЗ AUDI А6, державний реєстраційний номер, НОМЕР_2 , становить 514 784 грн. 32 коп., а вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, - 82 786 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 94-102).

Відповідно до Звіту № 3860/2 від 16.07.2021 року про оцінку транспортного засобу AUDI А6, державний реєстраційний номер, НОМЕР_2 , складеного ФОП ОСОБА_4 на замовлення страхової компанії, ринкова вартість пошкодженого автомобіля AUDI A6, державний реєстраційний номер, НОМЕР_2 , складає 16 780 грн. (т. 1, а.с. 37-47).

Згідно зі страховим актом № 658/3860/59/21 від 08.06.2021 року, розрахунком суми страхового відшкодування № 3860 та платіжним дорученням № 2370 від 08.06.2021 року відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 65 210 грн. 00 коп. (т.1, а.с. 63-65).

Не погодившись з сумою виплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до СОВ ТОВ «Пасат Консалтинг Груп», згідно зі звітом якого від 04.08.2021 року за № 30/07-ТЗ встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу Audi A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 137 320 грн. 45 коп. (т. 1, а.с. 11-32).

При цьому, за проведення вказаного дослідження позивач сплатив 2 400 грн. 00 коп., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 30/07-ТЗ (т. 1, а.с. 10).

Разом з тим, за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 09.06.2022 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС.

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 03.01.2023 року № СЕ-19/111-22/33264-АВ, ринкова вартість транспортного засобу «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , до настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.05.2021 року, становила 107 611 грн. 50 коп.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 17.05.2021 року, складала 861 670 грн. 37 коп.; матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 17.05.2021 року, дорівнює ринковій вартості цього ж КТЗ у непошкодженому стані на момент ДТП та складає 107 611 грн. 50 коп. Також, у Висновку зазначено, що оскільки відновлення КТЗ «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП, що мала місце 17.05.2021 року, за принципом внеску є економічного недоцільним, ринкова вартість такого транспортного засобу не розраховується та він вважається фізично знищеним (т. 1, а.с. 136-167).

Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 вказаного Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як передбачено ч. 2 ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, з огляду на вищевстановлені обставини справи, з урахуванням положень ст.ст. 77, 89, 102 ЦПК України, враховуючи наявність двох Звітів про оцінку розміру матеріального збитку, які суперечать один одному, а також беручи до уваги, що при призначенні судової автотоварознавчої експертизи експерти попереджалися про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог цілком обґрунтовано виходив з даних, встановлених у висновку експерта від 03.01.2023 року № СЕ-19/111-22/33264-АВ, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП становила 107 611 грн. 50 коп., та, враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, стягнув з відповідача на користь позивача різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП, що визначена цим висновком, та вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, яка встановлена у Звіті № 3860, складеному на замовлення страхової компанії.

Доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку на подання заяви про зменшення позовних вимог колегія суддів вважає безпідставними, адже, як вбачається з матеріалів справи, заява про зменшення позовних вимог була подана до суду до початку першого судового засідання, яке відбулося 16.02.2023 року, що, у свою чергу, відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заява про зменшення позовних вимог перед поданням її до суду була направлена позивачем на адресу відповідача, а отже його доводи в частині того, що він не мав можливості надати свої заперечення як щодо вказаної заяви та висновку експерта, так і щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів відхиляє.

Натомість, понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на суму 12 000 грн. 00 коп. підтверджується наявними у матеріалах справи ордером від 20.08.2021 року, витягом з договору про надання правничої допомоги № 07/07-21 від 07.07.2021 року з додатком № 2 від 25.09.2022 року, укладеного з адвокатом Бондаренко С.В., актом про надання послуг від 06.02.2023 року.

Стосовно тверджень апелянта про те, що у справі потрібно провести повторну судову експертизу, слід зазначити, що відповідачем не наведено жодного належного обгрунтування, у чому саме полягає неповнота або неправильність висновку експерта, покладеного судом першої інстанції в основу оскаружуваного рішення

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 25 621 грн. 50 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп. не ґрунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо безпідставності стягнення з нього на користь позивача витрат на замовлення Звіту №30/07-ТЗ від 04.08.2021 року у розмірі 2400 грн. 00 коп., оскільки у заяві про зменшення позовних вимог позивач обґрунтовував свої позовні вимоги до відповідача з посиланням на висновок експерта від 03.01.2023 року та Звіт № 3860/2 від 16.07.2021 року, складений на замовлення позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення судових витрат на оплату автотоварознавчого дослідження та ухвалення у цій частині нового судового рішення про відмову у стягненні таких витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Плюс» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року в частині вирішення питання про стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 400 грн. 00 коп. - скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

В іншій частині рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: