Дата документу 11.01.2024
Справа № 334/24/23
Провадження № 2/334/84/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року, позивачка ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Рогозін О.В. звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна та стягнення моральної шкоди. В позові зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2017 року по справі № 334/5148/17 шлюб між сторонами було розірвано. Надалі, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року по справі №334/5478/17 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя - задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за ОСОБА_6 , автомобіль ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 ;, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 , автомобіль MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_4 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 . В порядку поділу спільного майна подружжя: визнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку автомобіля ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку автомобіля ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; визнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку автомобіля MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_4 ; визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку автомобіля MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_4 . Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Спільним автомобілем ACURA MDX, який за рішенням суду було визнано спільною сумісною власністю, фактично володіє та користується Відповідач одноосібно, без урахування прав та інтересів Позивача, Відповідач проігнорував пропозиції визначити порядок користування спірним автомобілем між співвласниками або виплатити їй добровільно грошову компенсацію, чим порушує права позивача як співвласника. Так, ОСОБА_5 неодноразово зверталась до відповідача щодо надання в користування автомобіля «ACURA MDX», а також внесення змін до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль в частині внесення відомостей про співвласника. Тобто, попри те, що ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , визнано спільним майном, Відповідач свідомо не надавав зазначений автомобіль у користування. Надалі, ОСОБА_5 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом про усунення перешкод у користуванні автомобілем та встановлення порядку користування автомобілем (справа № 335/5096/22). Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2022 року було задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову по справі № 335/5096/22, накладено арешт на автомобіль ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 . Зазначена ухвала для виконання була направлена до Сервісного центру МВС. Однак, від Територіального сервісного центру МВС №2341 надійшла відповідь від 17.11.2022 року №31/8-2341-1553, якою було повідомлено, що накласти арешт на автомобіль ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_5 не можливо, оскільки вищевказаний автомобіль 26.07.2022 року був перереєстрований на іншого власника.

Отже, попри те, що за рішенням суду було визнано право власності на 1/2 частину автомобілю, відповідач продав транспортний засіб на користь третьої особи. При цьому, жодної компенсації вартості проданого автомобілю позивач не отримала від відповідача. Тому позивачка подала позов про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу, ринкова вартість автомобілю ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , складає 758 967,00 гривень. Отже, на користь ОСОБА_5 підлягає компенсація вартості 1/2 частини спільного автомобілю - 379 483,50 грн.

Своїми діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті того, що відповідач зухвало, знаючи, що транспортний засіб є спільним та з цього приводу є судове рішення, продав транспортний засіб на користь третьої особи без згоди позивачки. Позивач розраховувала користуватись вказаним автомобілем, та навіть зверталась із позовом про усунення перешкод у користуванні автомобілем та встановлення порядку користування автомобілем. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, внаслідок дій відповідача. Зважаючи на викладене, позивач свою моральну шкоду оцінює у розмірі 300 000,00 гривень.

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного майна - автомобіля марки ACURA MDX, 2014 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2 в сумі 379 483,50 гривень, та моральну шкоду в розмірі 300 000,00 гривень.

10.01.2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

20.03.2023 року відповідач ОСОБА_6 надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, що пред`являючи позов позивач просить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частини майна одного з авто, жодним чином не обґрунтовуючи підстави та наслідки такої компенсації. В позивача відсутнє будь яке право вимагати компенсацію згідно вказаних норм від осіб, які не є співвласниками майна. На сьогодні, він не є власником частки авто, а тому вимоги до нього є безпідставними. Нормами ЦК України встановлене право на отримання компенсації, а не обов`язок. Реалізації права співвласника вимагати компенсації кореспондує відповідний обов`язок іншого співвласника майна, і саме тому він не є належним відповідачем. Крім того, згідно з рішенням суду про поділ майна він також є власником частки 50% MAZDA 3 яку експлуатує (користується часткою у розмірі 100% і до якої він фактично не має доступу) ОСОБА_5 . Таким чином, всі свої потреби в автотранспорті, ОСОБА_5 може задовольнити спільним майном. Так як при цьому фактичне місцезнаходження м. Київ (машина MAZDA 3знаходиться саме там), а він і його донька весь цей час перебували в м. Запоріжжі або ж Харкові, то й спільне використання однієї та іншої машини для власних потреб і потреб сім`ї є неможливим.

Окрім того щодо обставин справи зазначив, що під час розлучення сторони дійшли усної домовленості про поділ спільного майна, про те, що за Позивачем залишається авто МАZDA 3, авто АСURA МDХ за Відповідачем, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 - за донькою ОСОБА_7 , також ним було передано Позивачу 80 000 дол. США. - для сплати за навчання доньки в університеті у майбутньому. В порушення досягнутих домовленостей Позивач, привласнивши вищевказані гроші та розпродавши усю побутову техніку та меблі з квартири, подала до суду позовну заяву про поділ спільного майна. Спірний автомобіль Відповідач подарував саме рідній доньці сторін на користь сім`ї, про що позивач не могла не знати. Жодних листів позивачки на свою адресу, він не отримував.

20.07.2023 року представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 надав додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що позивач не може вимагати компенсації, яка не передбачена нормами законодавства. Не може бути легалізований виплатою компенсації правочин з відчуження чужого майна; для таких випадків наявні інші правові механізми захисту прав власника. Якщо умовно припустити що позов буде задоволений, то ніщо не заважає Позивачу у нових процесах заявляти нові позовні вимоги або про витребування чужого майна або щодо правомірності угод і саме такі позови мають бути позитивно сприйняті судом, як такі що подані на захист порушених прав власника. Тому стягнення компенсації з підстав незаконного відчуження чужого майна є таким що не ґрунтується на нормах права та не вирішує наявний спор по суті (навіть сплативши «компенсацію» Відповідач та його донька не будуть захищені від ймовірних нових позовів Позивача). Стягувати компенсацію за неправомірно відчужене чуже майно (саме так це аргументує позивач) є юридичним нонсенсом. Не може особа подарувати чуже майно й потім виплативши компенсацію надати легальності такому правочину. Саме тому жодна норма права не вказує на наявність такої можливості. Право власності на 1/2 авто ACURA MDX вже було набуто Позивачем згідно рішення суду про поділ спільного сумісного майна від 02.09.2021р. по справі 334/5478/17, факт реєстрації або не реєстрації авто не є обставиною з якою закон пов`язує набуття права власності на авто, як було зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023р. по справі №911/1278/20. Не може Позивач вимагати компенсацію, як за вчинення законного правочину, аргументуючи, що Відповідач діяв незаконно. Як неодноразово зазначав у своїх висновках Верховний Суд поведінка особи не може бути одночасно і правомірною і неправомірною. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом для застосування до спірних правовідносин. У випадках коли усі обставини це підтверджують, суд робить відповідний висновок, як наприклад зробив такий висновок Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року, справа № 750/1535/17.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2023 року було витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області інформацію щодо транспортного засобу ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 .

14.08.2023 року на виконання Ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2023 року надійшов лист Регіонального Сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області від 10 серпня 2023 року, до якого долучено копію договору дарування, укладеного в ТСЦ, №2341/2022/3294933 від 26.07.2022 року.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судових засіданнях заперечували проти позову, просили відмовити у позові посилаючись на обставини зазначені у відзиві.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 03 листопада 2017 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстрований 08.08.1998 року, актовий запис №638, що підтверджується копією відповідного рішення. (а.с.14)

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року, було визнано спільним майном подружжя квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за ОСОБА_6 , автомобіль «ACURA MDX»2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_7 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 , автомобіль «MAZDA 3", 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_8 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 . В порядку поділу спільного майна подружжя: визнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку автомобіля ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку автомобіля ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку автомобіля MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_8 , визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку автомобіля MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_8 . (а.с. 15-18)

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

26.07.2022 року між ОСОБА_6 (Дарувальник) та ОСОБА_7 (Обдарована) було укладено Договір дарування 2341/2022/3294933, відповідно до якого дарувальник передає безоплатно у власність Обдарованому транспортний засіб марки ACURA модель MDX2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . В Договорі дарування ОСОБА_6 зазначив, що транспортний засіб належить на праві власності Дарувальнику, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді.(а.с. 114)

Згідно з інформацією з бази даних «Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України», яку на виконання Ухвали суду, надав Регіональний Сервісний центр ГСЦ МВС в Запорізькій області, станом на 14-30 год. 10.08.2023 року, автомобіль марки ACURA модель MDX 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , 26.07.2022 року перереєстрований на нового власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.113)

На даний час автомобіль марки ACURA модель MDX 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , н.д.р. НОМЕР_9 , перебуває у заставі, відповідно до Договору застави транспортного засобу 7/2022-3 виданий 21.11.2022 Кредитною спілкою «Джерело», боржник и ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . (а.с. 68-69)

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно частин 1-3 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частинами 1, 2 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до частин 1, 2 ст.364 ЦК України,кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Частиною 2 ст.358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що положення статті 364 ЦК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги співвласника частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, про отримання компенсації вартості своєї частки, у зв`язку з неможливістю виділення її в натурі.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу, вих. №8991/19 від 19.12.2022 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006 року» ринкова вартість автомобілю ACURA модель MDX 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , складає 758 967,00 гривень (сімсот п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень). (а.с.19-36)

Враховуючи, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 рокувизнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку автомобіля ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку автомобіля ACURA MDX, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , однак зазначений автомобіль постійно перебував у користуванні ОСОБА_6 , та який на даний час відповідач ОСОБА_6 подарував доньці, суд приходить до висновку, що автомобіль є неподільним майном, тому у даній ситуації слід захистити порушене право позивачки ефективним чином, та таким захистом є стягнення з відповідача на користь позивачки половини ринкової вартості автомобіля, встановленої звітом про незалежну оцінку вартості автомобілю ACURA модель MDX 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , вих. №8991/19 від 19.12.2022 року, що становить - 379 483,50 грн. (758 967,00 гр. / 2 =379 483,50 грн.)

Доказів на підтвердження іншої вартості вказаного майна матеріали справи не містять. Відповідачем не спростовано та не надано доказів на підтвердження іншої вартості спірного майна.

За таких обставин, слід припинити право власності позивачки на 1/2 частку автомобіля марки ACURA модель MDX, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який визнано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року, у зв`язку зі стягненням на її користь у судовому порядку за даним рішенням половини вартості транспортного засобу.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.

Позивачка вказувала, що вона розраховувала користуватись вказаним автомобілем, та навіть зверталась із позовом про усунення перешкод у користуванні автомобілем та встановлення порядку користування автомобілем, однак це тільки свідчить про давній спір між сторонами у справі, щодо неподільного майна. Також суд звертає увагу, що на даний час у користуванні ОСОБА_5 , перебуває автомобіля MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_8 , який також рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 рокувизнано за ОСОБА_5 , право власності на 1/2 частку та визнано за ОСОБА_6 , право власності на 1/2 частку автомобіля MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_8 . Отже, з дня винесення рішення, і до цього часу у користуванні ОСОБА_5 , перебуває автомобіль MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_8 , яким вона користується, і не була позбавлена можливості користуватися даним автомобілем.

При визначенні грошової компенсації моральної шкоди, з урахуванням засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини душевних страждань, суд вважає, що на користь позивачки підлягає стягненню 3000 грн. як грошової компенсації моральної шкоди з ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення чи врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна та стягнення моральної шкоди підлягаю частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 6 794,84 грн., що підтверджується квитанцією від 27.12.2022 року. Оскільки позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, тому суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 3824,82 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/2 частки автомобіля марки ACURA модель MDX, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який визнано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року, справа №334/5478/17, що становить - 379 483,50 грн. (триста сімдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три гривні 50 коп.) та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень)

Припинити право власності ОСОБА_5 на 1/2 частку автомобіля марки ACURA модель MDX, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який визнано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року, справі №334/5478/17.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 3824,82 грн. (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 82 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 19.01.2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса реєстрації та місця проживання : АДРЕСА_1 .

Суддя: Баруліна Т. Є.