РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 621/4215/23

Провадження № 2/621/198/24

24 січня 2024 року м. Зміїв Харківська область

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді В. Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання А. Бабич,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В.

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також просила стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначила, що у жовтні 2023 року на її поштову адресу надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ", відповідач) від 02.10.2023 № 007069590 про заміну сторони виконавчого провадження. Зі змісту казаної заяви їй стало відомо, що 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис за № 1186 (далі - виконавчий напис), яким стягнуто з неї (дошлюбне прізвище " ОСОБА_2 " змінено на прізвище чоловіка " ОСОБА_2 " на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 05.01.2023), на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором від 28.12.2018 № С-001-0, укладеним між нею та АТ "Ідея Банк", яка складається з 7 729 грн 43 коп. суми основного боргу, 2 270 грн 57 коп. простроченого боргу, 7 145 грн 50 коп. прострочених процентів, 617 грн 84 коп. строкових процентів, 1 100 грн 00 коп. інших штрафних санкцій, а також 1 900 грн 00 коп. плати за вчинення виконавчого напису, що у загальному розмірі дорівнює 20 763 грн 34 коп.

Також із заяви про заміну сторони виконавчого провадження вбачається, що на теперішній час виконавче провадження № НОМЕР_8 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. (далі - приватний виконавець).

Крім того, їй стало відомо, що на підставі договору факторингу від 07.07.2023 №07072023, укладеного між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", право грошової вимоги за кредитним договором від 28.12.2018 № С-001-0, укладеним між АТ "Ідея Банк" та нею, перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ", відтак саме ТОВ "ФК "ЄАПБ" визначено відповідачем у цій справі.

Проте, до моменту отримання нею від ТОВ "ФК "ЄАПБ" заяви про заміну сторони виконавчого провадження ані про існування заборгованості, ані про відкриття виконавчого провадження їй відомо не було, оскільки жодних листів, повідомлень, вимог, будь-яких постанов приватного виконавця тощо неї не надходило.

Згідно відомостей АСВП 08.07.2020 одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Д.Бабенком (діяльність якого наразі зупинено) було винесено постанову про стягнення з неї основної винагороди у розмірі 2 076 грн 33 коп. та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300 грн 00 коп.

Таким чином, за підрахунком приватного виконавця загальний розмір грошових коштів, що підлягає стягненню з неї, становить 23 139 грн 67 коп.

13.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Д.Бабенком також було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої нібито направлено для виконання до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний госпіталь ветеранів війни". На адресу підприємства вищевказана постанова не надходила, а тому грошові кошти у визначеному приватним виконавцем розмірі з її заробітної плати не утримувалися, тож про наявність виконавчого провадження, де вона є боржником, їй відомо не було.

20.09.2021 приватним виконавцем Д. Бабенком винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 та належать боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, в розміірі 23139 грн 67 коп.

Згідно відомостей про виконавче провадження від 02.11.2023 року в зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця Д.Бабенка матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_8 стосовно позивача знаходяться в провадженні приватного виконавця Цимбал С.В.

Позивач не погоджується із вчиненим виконавчим написом, оскільки як вбачається з вище викладеного, він вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчувався нотаріально. Сума заборгованості, яка зазначена в ньому, нею не визнається, а отже не є безспірною. Крім того, у визначений умовами кредитного договору строк нею було повернуто кредитні кошти у повному обсязі з урахуванням процентів за користування кредитом, отже грошове зобов`язання перед АТ "Ідея Банк" виконано у повному обсязі. З моменту виконання нею грошового зобов`язання минуло понад три роки, а за цей час жодних повідомлень про наявність будь-якої заборгованості, претензій з боку кредитора, листів тощо їй не надходило, кредитний договір та відповідні квитанції про перерахування нею на користь банку грошових коштів у неї не збереглись, отже долучити до позову копії вказаних документів наразі неможливо.

Враховуючи, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався нечинними положеннями законодавства, заборгованість нею перед первісним кредитором погашена в повному обсязі, позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов`язані з наданням правової допомоги. (а. с. 1-6).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 61).

28.11.2023 від представника відповідача ТОВ "ФК "ЄАПБ" В.Виссал до Зміївського районного суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне: 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1186, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості в розмірі 20 763 грн 34 коп. 07.07.2023 між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі по тексту - ТОВ "ФК "ЄАПБ" чи/або Заявник) укладено Договір факторингу №07072023 (далі по тексту - Договір Факторингу), відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-001-0 від 28.12.2018, укладеним між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_5 , перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив вказані норми закону відповідач зазначає, що безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Пунктом 2 Переліку документів щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, зазначено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Виходячи з наведеного відповідач, вважав, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 1186, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості в розмірі 20 763 грн 34 коп. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача орієнтовно понесених позивачем судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги в сумі 5 000 грн 00 коп, відповідач заперечував , оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171 гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді "гонорару успіху", саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (заява № 31107/96), свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Таким чином зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату "гонорару успіху" не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи, оскільки в такому випадку суд застосовуючи відповідні положення процесуального законодавства, зокрема частин четвертої-п`ятої статті 137 ЦПК України, може оцінювати необхідність, розумність та інші критерії співмірності цих витрат.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215 /15-ц).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Крім того, позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є шаблонним документом, підготовка якого не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань, і не може вважатися складною юридичною роботою. Судова практика з питань визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у подібних правовідносинах є сталою. Отже, витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю виконаної роботи та непропорційними до предмета спору.

Таким чином, враховуючи наведені вище положення процесуального законодавства ТОВ "ФК "ЄАПБ" вважало, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 5 000 грн 00 коп. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп., тобто в цій частині судових витрат позивачу повинно бути однозначно відмовлено.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог (а. с. 75-81).

За змістом частин 3, 5, 8 статті 279 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю клопотань учасників справи про інше, суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, досліджує докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши доводи учасників та докази, додані до матеріалів справи, суд встановив наступне:

22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 1186, яким звернуто стягнення з позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк", невиплачені в строк грошові кошти на підтаві Угоди №С-001-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 28.12.2018, укладеного між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_5 , строк платежу за яким настав 28.03.2019.

У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 28.04.2019 по 07.04.2020, включно у розмірі:

- 7 729 грн 43 коп. - основний борг;

- 2 270 грн 57 коп. - прострочений борг;

- 7 145 грн 50 коп. - прострочені проценти;

- 617 грн 84 коп. - строкові проценти;

- 1 100 грн 00 коп. - інші штрафні санкції;

- 1 900 грн 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20 763 грн 34 коп.

Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з дня його вчинення (а. с. 21).

Як вбачається з інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження, Інформації про виконавче провадження від 02.11.2023, з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_8, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Д. Бабенка від 08.07.2020 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_8 за заявою стягувача - АТ "Ідеал Банк" про примусове виконання виконавчого напису № 1186 вчиненого 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7. про стягнення з боржника ОСОБА_5 , на користь стягувача заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 763 грн 34 коп. (а. с. 22-23);

Одночасно, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Д. Бабенка від 08.07.2020 в порядку примусового виконання рішення стягнуто з боржника основної винагороди в сумі 2 076 грн 33 коп. (а. с. 24);

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Д. Бабенка від 08.07.2020 в порядку примусового виконання рішення стягнуто з боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 300 грн 00 коп. (а. с. 25-27);

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Д. Бабенка від 13.07.2020 в порядку примусового виконання рішення звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 (а. с. 28-30);

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Д. Бабенка від 20.09.2021 в порядку примусового виконання рішення накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , та належать боржнику (а. с. 31, 69, 70-73).

Наказом Міністерства юстиції України № 4722/5 від 30.12.2021 та Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 4 від 17.12.2021 анульовано свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 ім`я ОСОБА_7 (а. с. 32, 33-52).

05.01.2023 позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 , дошлюбне прізвище " ОСОБА_2 ", що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 05.01.2023. (а. с. 13).

07.07.2023 між АТ "Ідея Банк" на ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №07072023 за пунктами 2.1 та 2.2 розділу 2 якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді у день укладення цього договору (а. с. 17-20).

02.10.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до Зміївського районного суду Харківської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження №62518000 з примусового виконання виконавчого напису № 1186 про стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису (а. с. 14-16).

Згідно Інформації про виконавче провадження № НОМЕР_8 від 02.11.2023, в зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця Д.Бабенка, матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_8 стосовно позивача знаходяться в провадженні приватного виконавця Цимбал С.В, юридична адреса: АДРЕСА_1 . (а.с.70-73)

Дослідивши повно і всебічно надані учасниками справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає:

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 ЦК України.

Згідно статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 87-88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису - тобто 22.05.2020), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено "Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Пункт 2 вказаної Постанови "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14.

Всупереч вище зазначеним нормам законодавства, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7:

- без оригіналу нотаріально посвідченого Договору;

- без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивача за Кредитним договором № С-001-0 від 28.12.2018, протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача в загальній сумі - 20 763 грн 34 коп., посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", яка втратила чинність з 22.02.2017, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису.

Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови ВП Верховного Суду по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне:

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копія договору про надання правничої (правової) допомоги б/н від 30.10.2023; ордер серія АХ № 1154153 від 30.10.2023, платіжну інструкцію від 08.11.2023, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (відповідно до ст. 134 ЦПК України) складає 5 000 грн 00 коп., яка складається з: консультація клієнта (з вивченням документів) - 1 000 грн 00 коп.; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини; формування правової позиції - 1 000 грн 00 коп.; підготовка, складання проекту позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 3 000 грн 00 коп. (а. с. 53-56).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У цій справі підтвердженою сумою витрат на професійну правничу допомогу є сума - 5 000 грн 00 коп. Зі змісту наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу вбачається, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У контексті з правовими позиціями ВС та сталої практики ЄСПЛ, варто зазначити, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Акт надання послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд взяв до уваги, що розглядувана справа має незначну складність, не викликала суспільного інтересу під час її розгляду, результат вирішення цієї справи не має вплинути на репутацію сторін, спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, законодавство у цій категорії справ є сталим і судова практика має ознаку єдності.

За наведених обставин у їх сукупності, визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, заперечення представника відповідача щодо заявленої суми судових витрат, наданий позивачем розрахунок суми фіксованого гонорару в розмірі 5 000 грн 00 коп. суд вважає достатнім щодо іншої сторони спору.

За таких обставин, вимога про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76-82, 89, 274-279,259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 22 травня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №1186, про стягнення з ОСОБА_9 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", що є правонаступником Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості за кредитним договором № С-001-0 від 28.12.2018 в розмірі 20 763 (двадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн 34 коп., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, місто Київ, 01032, e-mail .

ІІІ особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович, юридична адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 24.01.2024.

Суддя В. Філіп`єва