Справа № 183/6350/23
№ 2/183/477/24

У Х В А Л А
30 січня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Мельникової Алли Вікторівни про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,
представника позивача ОСОБА_2 ,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.
Клопотання обґрунтовує тим, що пенсійні виплати, що належали до виплати померлому за період з 01.03.2016 по 02.05.2018 не виплачувалися йому та не увійшли до спадкової маси. Представник позивача звертався до ГУ ПФУ в Луганській області з адвокатським запитом з метою отримати розрахунок пенсії нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_3 з 01.03.2016 по 02.05.2018. Однак, запитувану інформацію відповідач 1 не надав, посилаючись на те, що за цей період розрахунок пенсії ОСОБА_3 не здійснювався. Ухвалою суду від 20.12.2023 у справі витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області розрахунок нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.03.2016 по 02.05.2018. Однак, Головним управлінням ПФУ в Луганській області було надано відповідь, що надати таку інформацію не має можливості, оскільки такий розрахунок не проводився. З метою обґрунтування позовних вимог, представник позивача просить задовольнити заявлене клопотання.
Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчаючи подане клопотання, дійшов до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначене поняття доказів, такими у цивільному процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 77 ЦПК України, встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Частиною 4 ст. 83 ЦПК України передбачений обов`язок учасника справи письмово повідомити суд про неможливість подання доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин. При цьому часник справи повинен зазначити доказ, який не може бути витребувано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, що підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частинами 1 та 2 ст. 84 ЦПК України встановлено право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази, однак у клопотанні повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.10.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», якщо сторона не в змозі зібрати докази, а без них правильно вирішити справу неможливо - за клопотанням сторін суд сам має витребувати такі докази.
З урахуванням підстав та предмету позову, а також врахувавши те, що необхідність витребування обґрунтована неможливістю самостійного зібрання означених доказів для доведення обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76,78,80,83,260 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання представника позивача, про витребування доказів, - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.