Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
22.02.2024 2/394/101/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді: Запорожець О.М.
при секретарі: Лясковській О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
На даний час сторони не проживають разом з батьком дитини та останній матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.
На даний час позивачка офіційно не працює, не має джерела постійного доходу та має потребу в отриманні допомоги на утримання дитини.
Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати дитину. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує та є працездатною фізичною особою.
Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, телефонограмою повідомила суд про неможливість явки в судове засідання, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи двічі повідомленим через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач у справі є громадянином Російської Федерації (в позовній заяві зазначено адресу АДРЕСА_1 ).
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ,а також міжнародних договорів,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором,згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом,застосовуються правила міжнародного договору України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Приписами ч. 2 ст. 496 ЦПК України передбачено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За правилами ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Водночас названою нормою встановлено право, а не обов`язок суду звертатися у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.
Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулюється Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР.
Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони. Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.
Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який діє до тепер.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.
Відповідно до Закону України від 01.12.2022 (набрав чинності 23.12.2022) «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року» преамбули: Керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 року і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 року і ратифікованого Законом України від 3.03.1998 року № 140/98-ВР.
Керуючись положеннями ст. 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 року і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 року і ратифікованого Законом України від 3.03.1998 року №140/98-ВР.
Крім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 року на офіційному вебсайті Акціонерного товариства «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» припинило поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі, посилки та перекази в ці країни не приймаються.
Разом з тим, відповідно до правил частин 1 та 2 ст. 498 ЦПК України у випадку, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.
З зазначених норм права слідує, що суд може повідомити іншого учасника справи (якщо він є громадянином Росії) можливими у нього засобами.
Відповідач, як зазначалося вище повідомлявся судом через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але разом з тим від нього будь-яких повідомлень та заперечень до суду не надійшло.
Він (відповідач) на переконання суду є належним чином повідомленим про день та час проведення судового засідання, а тому на погляд суду з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини та отримання позивачкою коштів на утримання останнього суд знаходить достатні підстави для ухвалення по даній цивільній справі рішення, що насамперед буде відповідати інтересам малолітньої дитини.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що 09.11.2019 року сторони зареєстрували шлюб (світлокопія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , який виданий 93300001 відділом ЗАГС адміністрації м. Володимира Володимирської області) /а.с.4/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Владимир Владимирської області Російської Федерації народився ОСОБА_3 , його батьком записано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Російської Федерації, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України (світлокопія свідоцтва про народження видана НОМЕР_2 відділом ЗАГС адміністрації м. Володимира Володимирської області, серії НОМЕР_3 ) /а.с.6/.
Відповідно до довідки, виданої Вільшанським старостинським округом Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області № 102 від 22.06.2023 року сім`я гр. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно по господарської книги № 3 с. Іванівка Голованівського району Кіровоградської області складається з п`яти осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 батько; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 мати; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 брат /а.с.9/.
Крім того, з довідки виданої виконкомом Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області № 385 від 05.07.2023 року вбачається, що дитина ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно знаходиться на повному і постійному утриманні матері /а.с.10/.
Вирішуючи зазначений даний спір суд застосовує наступні норми матеріального права.
Ст. 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття.
Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідач в добровільному порядку уникає від свого обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину.
В ч. 2 ст. 182 СК України йдеться мова про обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до приписів ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд у відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України враховує обставини, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення і приходить до наступного висновку, що відповідач на сьогоднішній день можливо має нерегулярний, мінливий дохід (в цивільній справі відсутні документи, підтверджуючі зайнятість відповідача), але є дієздатним та працездатним і, на думку суду, має можливість працювати, отримувати дохід та виплачувати аліменти на утримання дитини.
Позивачка визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу.
Разом з тим суд, задовольняючи позовні вимоги, враховує положення зазначених статей і наголошує на тому, що закон не містить чіткого розміру частки, яка повинна бути призначена судом на утримання дитини, цей розмір визначається судом.
А тому суд, аналізуючи в сукупності надані позивачкою матеріали, приходить до виваженого та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача частки від усіх видів заробітку (доходу), даний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З відповідача на користь держави у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 430, 496, 498 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Даугавпілс Латвійської РСР на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Іванівка Новоархангельського району Кіровоградської області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 28.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 /одну тисячу сімдесят три/ грн. 60 коп.

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Копію даного рішення негайно після постановляння направити учасникам справи.

Суддя: