КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3555/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 362/6298/23

29 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Рейнарт І.М.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Смолко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Кравченко Л.М., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 (батько заявника) в с. Пнево, Ярцевського району, Смоленської області, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився заявник- ОСОБА_1 в м. Гдов Гдовського р-ну, Псковської області, що підтверджується копією паспорта заявника ( НОМЕР_3 ).

Вказує на те, що своє свідоцтво про народження заявник загубив.

Зазначає, що оскільки він народився на території Російської Федерації, то у зв'язку з повномаштабним вторгненням РФ на територію України, він не може звернутись до органів РАЦС в РФ для отримання свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько заявника в смт. Глеваха Васильківського району, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Фастівським МБТІ Київської області 13 листопада 1997 року № 3656, ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування частини квартири від 25 жовтня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - дарувальники, та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - обдаровані уклали договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно умов п.1.3.договору дарування, відчужувана частина квартири належить дарувальникам на праві спільної сумісної власності та була отримана ними згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого та зареєстрованого Фастівським МБТІ Київської області.

Зазначає, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( № 9179876 від 06 грудня 2005 року) власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по частці. Таким чином заявник подарував свою частку у вказаній квартирі своїм батькам, в тому числі - матері ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою у даній справі, факт родинних зв`язків з якою він просить суд встановити.

Вказує на те, що встановлення факту родинних відносин його та ОСОБА_2 йому необхідно для підтвердження першого ступеня споріднення сина та матері. Підтвердження даного факту необхідно йому та заінтересованій особі для пільгового оподаткування договору дарування, який мають укласти заявник та заінтересована особа, окрім того, така необхідність може виникнути в майбутньому при прийнятті спадщини.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 15 листопада 2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Крикунов Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2023 рокускасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, оскільки саме в цій постанові в п.7 зазначено, що суди мають право розглядати і повинні розглядати заяви про встановлення фактів родинних відносин для прийняття спадщини, а також для одержання документів в органах, які вчиняють нотаріальні дії.

Вказує на те, що постанова Пленуму Верховного суду України, на яку послався суд при прийняті оскаржуваної ухвали, допускає звернення з заявою про встановлення факту родинних відносин, якщо підтвердження такого факту, наприклад, необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про прийняття спадщини і не обов`язково встановлення факту родинних відносин з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, тягне за собою наявність спору про право.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину за законом та за заповітом і для яких, у зв'язку із встановленням факту родинних відносин, мають настати певні юридичні наслідки.

Зазначає, що сама мета встановлення факту родинних відносин для прийняття спадщини не є спором про право, як і мета встановити факт родинних відносин з метою підтвердження першого ступеня спорідненості сина та матері.

Вказує на те, що встановлення даного факту необхідне заявнику для пільгового оподаткування договору дарування, який мають намір укласти заявник та заінтересована особа, оскільки відповідно до ст. 174 Податкового кодексу України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою-об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів спорідненості. Відповідно до ст.14 Податкового кодексу членами сім'ї першого ступеня спорідненості є батьки, чоловік, дружина, діти, у тому числі усиновлені.

Окрім того, зазначає, така необхідність може виникнути в майбутньому при прийнятті спадщини.

Зазначає, що суд повинен визначити в повному обсязі коло заінтересованих осіб і тільки заява заінтересованої сторони у спорі є підставою вирішення наявності або відсутності спору про право. Жодна заінтересована особа не заявила про виникнення спору про право.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Крикунов Олександр Володимирович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, а томуколегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення, суд першої інстанції посилався на те, що зазначені заявником обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що вимога заявника зводиться не тільки до встановлення факту, а й пов`язується з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав дитини саме у майбутньому, про що вказує заявник у змісті заяви. Такими можуть бути права на спадщину, на отримання певного виду соціальної допомоги, тощо.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19.

Звертаючись до суду першої інстанції з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявник зазначав, що встановлення даного факту необхідно йому для пільгового оподаткування договору дарування, який мають намір укласти заявник та заінтересована особа. Оскільки відповідно до ст. 174 Податкового кодексу України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою-об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів спорідненості. Відповідно до ст.14 Податкового кодексу членами сім`ї першого ступеня спорідненості є батьки, чоловік, дружина, діти, у тому числі, усиновлені. Також зазначав, що така необхідність може виникнути в майбутньому при прийнятті спадщини.

Постановлюючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення, суд першої інстанції викладеного не врахував та не навів обставин, які підтверджують наявність спору про право (між ким та щодо чого існує спір), внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про право.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника заявника про те, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та не правильно застосував норми процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника заявника ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича підлягає задоволенню, а ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2023 року скасувати.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2024 року.

Головуючий: Судді: