РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 439/2136/23

1 лютого 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Рахімової О.В.,

при секретарі: Скорик І.Б.,

представника заявника: Тернинко С.М.,

представника заінтересованої особи: Пержоли А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Броди цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополь Дніпропетровської області, Україна. 03 червня 1983 року, за місцем його проживання - АДРЕСА_1 , він отримав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським міським відділом внутрішніх справ Дніпропетровської області.

Заявник зазначає, що 5 листопада 1991 року у зв`язку із втратою паспорта серії НОМЕР_1 він звернувся до паспортної служби з заявою про видачу йому нового паспорта. 13 грудня 1991 року Павлоградським міським відділом внутрішніх справ Дніпропетровської області йому було видано новий паспорт серії НОМЕР_2 , який він також втратив.

Заявник стверджує, що з 29.10.1991 року він проживав за адресою АДРЕСА_1 . На даний момент він фактично проживає у АДРЕСА_2 , без реєстрації.

Заявник наголошує, що він вчасно не обміняв паспорт громадянина колишнього СРСР на паспорт громадянина України. Задля отримання паспорта громадянина України він звернувся до Бродівського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області та отримав відповідь, де вказано про процедуру встановлення належності до громадянства України особою яка станом на 24.08.1991 року постійно проживала або на 13.11.1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР та зазначено про необхідність звернення до суду для встановлення належності до громадянства України, постійного проживання на території України та встановлення особи.

А тому просить, встановити юридичний факт його особи, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, Україна та встановити юридичний факт його проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2023 року відкрито провадження по справі.

Заявник в судовому засіданні показав, що з моменту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополь Дніпропетровської області, Україна, постійно проживав на території України, але життя склалось так, що він став безхатьком. Двічі отримував паспорт, двічі його втрачав, намагався відновити документи та паспорт, але не отримувалось, останній раз у 2018 році приїхав, щоб у ОСОБА_2 відновити документи, але не зміг. Знову повернувся на західну частину України. Все життя працював неофіційно, було здоров`я, а тепер нема здоров`я, нема кому допомогти, хоче отримати документи, щоб підтвердити свою особу, отримати паспорт. На задоволенні заяви наполягає.

Представник заявника адвокат Тернинко С.М. в судовому засіданні заяву підтримала, на її задоволенні наполягала в повному об`ємі, на підставах викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи Пержола А.В. в судовому засіданні в режимі відео конференції зазначив, що підтримує свої пояснення, які надані у відзиві на позовну заяву від 10.01.2024 року, наголосив, що згідно з обліками Головного управління ОСОБА_1 зареєстрованим на території Львівської області не значиться. З питань встановлення належності, оформлення набуття громадянства України до Головного управління не звертався. Документований паспортами громадянина колишнього СРСР взірця 1974 року серії НОМЕР_3 , виданим 03.06.1983, та НОМЕР_4 , виданим 13.12.1991, чим підтверджується факт перебування особи в громадянстві СРСР. Просить винести рішення на підставі досліджених матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_3 , показала, що є рідною сестрою заявника. В 1998 році померла їх мати ОСОБА_4 , то ОСОБА_1 ще трохи пожив з ними в АДРЕСА_1 ) і поїхав шукати роботу, і свідок заявника не бачила до 2018 року. В 2018 році ОСОБА_1 приїхав до них в ОСОБА_2 , намагались відновити останньому документи, але він вважав, що вони йому не потрібні. Заявник не одружений, дітей не має, сказати чому так сталось не може. Знає, що брат постійно мешкав на території України, постійно на заробітках, тепер війна, свідок також мешкає на об`єкті, як внутрішньо переміщена особа, неподалік м. Броди.

Суд заслухавши учасників судового засідання, свідка, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З вказаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Належність до громадянства та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України(24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року).

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.3 ч.2ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополь Дніпропетровської області, Україна, про що Нікопольським РАЦС Дніпропетровської області 09.09.1966 видано свідоцтво про народження НОМЕР_5 , батьками зазначені: ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 (а.с. 7).

03 червня 1983 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським міським відділом внутрішніх справ Дніпропетровської області. 13 грудня 1991 року Павлоградським міським відділом внутрішніх справ Дніпропетровської області ОСОБА_1 було видано новий паспорт серії НОМЕР_2 . (а.с. 11-13).

Відповідно витягу з реєстру територіальної громади № 2023/005323407 від 14.07.2023 Павлоградської територіальної громади, ОСОБА_1 з 29.10.1991 року проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

На даний момент ОСОБА_1 фактично проживає у АДРЕСА_2 без реєстрації, що підтверджується довідкою Відділу з питань організації діяльності центру надання адміністративних послуг Бродівської міської ради Львівської області № 8-10/10/96 від 25.08.2022 року (а.с. 18).

Відповідно відповіді Бродівського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області № 4620-327/4620.1-23 від 22.06.2023, вказано ОСОБА_1 процедуру встановлення належності до громадянства України особою яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала або на 13.11.1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР та зазначено про необхідність звернення до суду для встановлення належності до громадянства України, постійного проживання на території України та встановлення особи (а.с. 19).

Таким чином, той факт, що заявник постійно проживав на території України, станом на день проголошення Незалежності України (24.08.1991 року) та на день набрання чинності законом України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року за №1636-ХІІ (13.11.1991 року) повністю підтверджується наданими та здобутими у суді вищевказаними доказами.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12;13;81;263- 265;315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме: встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, Україна.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, Україна, на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 лютого 2024 року.

Суддя О.В. Рахімова