Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2024 р. Справа № 596/50/24

Провадження № 2/596/165/2024 Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Лисюк І.О.

за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кумановський Володимир Михайлович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кумановський В.М. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який вони зареєстрували 01 березня 2023 року у Бучацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №23. Від даного шлюбу у них дітей не має. Сімейні стосунки між ними почали погіршуватися, вони перестали розуміти один одного. На даний час разом не проживають. Фактично їхня сім`я розпалася та шлюб носить формальний характер. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Проти примирення заперечує.

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін.

Сторони по справі належним чином повідомлені про призначення справи про розірвання шлюбу до судового розгляду відповідно до ст.128 ЦПК України, про що свідчать розписки про отримання зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

У встановлений термін сторони не направили суду заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач ОСОБА_3 08.02.2024 року надав письмовий відзив, у якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, заперечив щодо стягнення з нього судового збору, посилаючись на те, що залишивши позивача він залишив з нею майно та господарство, яким вона може компенсувати собі судові витрати. Просив справу розглядати в його відсутності.

20.02.2024 року електронною поштою від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Кумановського В.М. надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 01 березня 2023 року уклали шлюб, який вони зареєстрували у Бучацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №23, згідно свідоцтва про шлюбу Серії НОМЕР_1 , видане 01 березня 2023 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.(а.с.3).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26 листопада 2018 року в справі № 761/33261/16-ц.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов в повному обсязі, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, згідно поданих сторонами справи заяв по суті, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивачки.

При таких обставинах справи суд вважає, що підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. Частиною 1 статті 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідча.

Як встановлено позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211, 20 грн. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №19 від 03.01.2024 року.(а.с.1).

У свою чергу сторона відповідача подала відзив із запереченням щодо безпідставності стягнення з нього судових витрат без надання будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, не навела доводів та заперечень, що спростовували б вимоги позивача та надані ним докази на підтвердження понесених витрат сплати судового збору.

Згідно приписів ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов своє втілення також у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору.

За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на сплату судового збору.

Відповідно до положень ч. ч. 1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,4, 10, 12-13, 76-78, 80, 141, 258-259, 263- 265, 268, 273, 274, 355 ЦПК, ст. ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє адвокат Кумановський Володимир Михайлович (адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01 березня 2023 року у Бучацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №23. (свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 01 березня 2023 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 21.02.2024.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК