Справа № 331/4566/22
Провадження № 2/331/106/2024
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Фісун Н.В., за участі секретаря судового засідання Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом
Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді,-
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5.12.2022 року цивільну справу передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в порядку ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи.
17.01.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що вимоги Концерну «МТМ» щодо стягнення з нього боргу за поставлену теплову енергію, за період листопад 2020 - квітень 2021 роки є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню, оскільки фактично він теплову енергію за яку концерн нарахував плату, не отримував. Для розрахунку вартості отриманої теплової енергії в вищевказаних приміщеннях, встановлений прилад обліку - тепловий лічильник SHARKY № 44829011. Будь яка заборгованість за спожиту теплову енергію в нежитлових приміщеннях за № 147 по АДРЕСА_1 , загальною площею 247 квадратних метрів, відповідно до показів приладу обліку - відсутня. Концерн «МТМ» безпідставно проводить нарахування за теплову енергію по укладеному з ним договору № 600136, наступним чином : по споживачу № 1 - на підставі показів приладу комерційного обліку теплової енергії SHARKY № 44829011, та по споживачу № 2 (від ізольованих транзитних трубопроводів житлового будинку) - по договірному тепловому навантаженню. Рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії в яких зазначений Споживач 2 та які направлялись на його адресу, за період листопад 2020- квітень 2021 роки, він ніколи не визнавав та нарахування та отримання теплової енергії у вказаних там об`ємах - заперечував. В належному йому приміщенні під стелею, проходять ізольовані транзитні труби, через які подається теплова енергія мешканцям житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується додатком № 2 до Договору та відомостями викладеними у позовній заяві. Ізольований транзитний трубопровід житлового будинку не знаходиться у відповідача, як споживача, на балансовій належності та будь яка теплова енергія через нього, ним не отримується. Цей ізольований трубопровід взагалі закритий підвісною стелею. Прохає суд відмовити у задоволенні позову.
27.01.2023 від позивача надійшла відповідь на позовну заяву,стосовно висновків Відповідача про «безпідставність проведених нарахувань за теплову енергію». До Концерну «МТМ» 07.09.2012 р. за вх. № 2258 від ОСОБА_1 надійшов лист про укладення договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на приміщення АДРЕСА_2 з тепловим навантаженням 0,021143 Гкал/год .До вказаної заяви серед інших документів було надано План реконструкції системи опалення офісних приміщень за адресою АДРЕСА_1 . Між Концерном «Міські теплові мережі» та власником приміщення ОСОБА_1 01.11.2012 року укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600136 на приміщення АДРЕСА_2 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1.03.2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 1.03.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав зазначених в позові та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до матеріалів справи, представник відповідача адвокат Стасік А. неодноразово направляв заяви про відкладення справи, тобто йому було відомо про розгляд справи у Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази,приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.
Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.
В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.09.2012 ОСОБА_1 придбав нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , площею 247,9 м.кв./а.с.16-18/.
На адресу Концерну «Міські теплові мережі» 06.09.2012 р. надійшов лист від ОСОБА_1 про підписання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на приміщення АДРЕСА_2 з тепловим навантаженням 0,021143 Гкал/год./а.с.64/.
01.11.212 між концерном «МТМ» та ОСОБА_1 укладено договір № 6000136 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді до приміщення АДРЕСА_2 ./а.с.7-11/.
Пункт 6.5. Договору зазначає, що при наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим, навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковий період.
Підпунктами 6.7.1,6.7.2 п.6.7 Договору встановлено, що споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати віл Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: - рахунок; - акт приймання-передачі теплової енергії; - податкову накладну (платникам ПДВ)
6.7.1. Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформите належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання Датою отримання акту вважається:
- при отриманні нарочним - дата вручення представнику Споживача;
- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-3 дні, по області - 5- днів, по Україні - 7 днів).
6.7.2. У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується - Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.
В разі, наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобов`язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до, нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем в судовому порядку.
Додатком № 1 до Договору передбачені обсяги та порядок постачання теплової енергії до приміщення №147 по вул. Запорізькій 13 з тепловим навантаженням максимально 0,021143 Гкал/год.
Додатком № 2 до Договору визначена схема межи поділу теплової мережі.
На виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію до приміщення відповідача в період з листопада 2020 року по квітень 2021 року на загальну суму 20 615,02 грн.
Факт нарахування за надання теплової енергії позивач доводить розрахунками та актами приймання-передачі теплової енергії (а.с. 20-22).
За вказаний місяць Відповідачем було здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 8095,05 грн.
3.10.2022 року Концерном «Міські теплові мережі» на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу щодо погашення заборгованості за теплову енергію./а.с.23-24/.
Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частиною 1 статті 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках на адресу Концерну «МТМ» не надав. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати у відповідний період.
За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерну «МТМ» не надходило.
Суд не приймає також заперечення відповідача про те, що він не споживає теплову енергію, яка проходить по транзитним ізольованим трубам, оскільки це нічим не підтверджується.
Оскільки відповідач свої зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії виконував неналежним чином, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Сума 3% річних від простроченої суми складає 346,54 грн., інфляційні втрати складають 1033,57 грн. та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2481 грн.00 коп. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.10.15,16,509,525,526,530,625 ЦК України,суд,-
Позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про заборгованості за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення водопостачання у розмірі 12 519,97грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 346,54 грн., інфляційні втрати у розмірі 1033,57грн., всього стягнути 13 900,08 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь концерну «Міські теплові мережі» судові витрати у розмірі 2481,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 5.02.2024 року.
Суддя Н.В.Фісун