рядка стат. звіту - 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Мирошниченка Ю.Ю.

за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці стало відомо, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 66810010 від 13.09.2021 року, підставою для відкриття якого є виконавчий напис № 75921 від 12.06.20214 року. Згідно виконавчого напису заборгованість ОСОБА_1 складає 6486,35 гривень за період з 16.01.2019 року по 25.05.2021 року. Вважає виконавчий напис таким, що вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки будь-яких повідомлень про необхідність погашення кредиту від стягувача не надходило. Також нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представника ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлення належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що виконавчий напис було вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства, а заборгованість є безспірною, оскільки нотаріусу були надані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 75921 від 12.06.2021 року, яким стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 482110520 від 25.07.2014 року в розмірі 5836,35 гривень.

Постановою приватного виконавця Роман Р.М. 13.09.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66810010 з примусового виконання виконавчого напису № 75921 виданого 12.06.2021 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 482110520 від 25.07.2014 року у розмірі 5836,35 гривень.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб виданого 20.02.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований 20.02.2018 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції Закарпатської області, актовий запис №59, після чого остання змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Позивачка стверджує, що стягнута з неї сума, включає прострочену заборгованість за сумою кредиту та прострочену заборгованість за несплаченими відсотками за період з 16.01.2019р. по 25.05.2021р. Із того ж виконавчого напису вбачається, що строк повернення кредиту становить 28.07.2015 р., у зв`язку з чим нарахування відсотків за користування кредитом за несвоєчасне погашення кредиту, припинилося із закінченням кредитування. При цьому у виконавчому написі зазначено період стягнення з 16.01.2019 р. по 25.05.2021 р., тобто нарахування проведено після спливу строку надання позики, що, на думку позивачки, свідчить про наявність спору щодо суми заборгованості.

Водночас у поданому відзиві представник відповідача твердження позивачки належними та допустимими доказами не спростував і заперечень щодо цього не навів.

Згідно з п. 3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Також з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача не надано суду доказів того, що при вчиненні напису, нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, який зазначений у написі, є безспірними. Крім цього, представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів про отримання позивачки ОСОБА_3 вимоги про повне погашення заборгованості та повідомлення про зміну кредитора.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 75921 від 12.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 482110520 від 25.07.2014 року у розмірі 5836,35 гривень.

Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривені 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТОВ «Вердикт Капітал», місцезнаходження м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5Б, код ЄДРОПУ 36799749.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, місцезнаходження м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 9/13-14.

Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, м. Вишневе, вул. Європейська, 11/2.

Головуючий Юрій Мирошниченко