Справа № 135/1659/23
Провадження № 2/135/9/24
РІШЕННЯ

іменем України

19.01.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.Виклад позиції позивача.

11.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:025:0045, розташованої по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що 07.06.2019 рішенням 28 сесії Ладижинської міської ради Вінницької області 7 скликання за № 941 вирішено затвердити її батькові проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 з кадастровим № :07:025:0045 площею 0,10 га. Відділу Держгеокадастру було доручено внести зміни в земельно-облікову документацію. Однак, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько позивача не зміг завершити приватизацію вказаної земельної ділянки, а його право власності на земельну ділянку не було зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.07.2020 в спадковій справі № 120/2019 позивач є спадкоємцем майна її батька ОСОБА_2 . Однак оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування в загальному порядку вона не може, оскільки батько не завершив приватизацію земельної ділянки. У зв`язку з цим, вона змушена вирішувати дане питання в судовому порядку згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України.

2. Виклад позиції відповідача

Відповідач відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутність, в питанні вирішення позовних вимог покладається на розгляд суду.

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

13.12.2023 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.12.2023 позивач подав уточнену позовну заяву, в якій усунув недоліки.

Цього ж дня було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

11.01.2024 ухвалою суду витребувано з Другої Тростянецької державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, що відкрита після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цього ж дня ухвалою суду закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду на 19.01.2024.

15.01.2024 з Другої Тростянецької державної нотаріальної контори до суду надійшла витребувана інформація, а саме спадкова справа, що відкрита після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

На підтвердження своєї особи позивачем надано копію паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 24.01.1997 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Ялтушків Барського району Вінницької області (а.с. 27-28).

Рішенням за № 941 від 07.06.2019 Ладижинська міська рада Вінницької області затвердила ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 з кадастровим № :07:025:0045 площею 0,10 га, та передала її безоплатно у власність ОСОБА_2 . Відділу Держгеокадастру було доручено внести зміни в земельно-облікову документацію (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 21 серпня 2019 року Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 26).

29.07.2020 державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г.С. посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_1 . Інший спадкоємець відмовився від своєї частки спадкового майна (а.с. 30).

05.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Ладижинської міської ради із заявою про продовження процедури приватизації земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на що отримала відмову та рекомендацію звернутися до суду в порядку ст. 125 ЗК України (а.с. 33).

Згідно матеріалів спадкової справи № 130/2019 спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_1 . Інший спадкоємець відмовився від своєї частки спадкового майна (а.с. 52-73).

IV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , за законом, яка прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Інший спадкоємець відмовився від своєї частки спадкового майна.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивач як спадкоємець майна померлого ОСОБА_2 за законом, прийняла спадщину в установленому порядку, має право на спадкування майна, що належало останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, на яку спадкодавець за життя не набув права власності, хоча розпочала процедуру його приватизації. За таких обставин, суд визнає за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на завершення приватизації і реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на вказану земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:025:0045, розташованої по АДРЕСА_1 , яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Ладижинської міської ради Вінницької області від 07.06.2019 року за № 941 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно зі статтями 273,354,355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач Ладижинська міська рада Гайсинського району Вінницької області, , місцезнаходження: вул. П. Кравчика, 4, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область.

Рішення складено та підписано суддею 19.01.2024.

Суддя