Справа № 197/180/23
Провадження № 2/496/76/24
24 січня 2024 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді -Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Гончаренко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 21.11.2019 року у сумі 93 769, 62 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2684 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та винести заочне рішення, на позовних вимогах наполягав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.11.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного обслуговування фізичних осіб, на підставі підписаної заяви про приєднання №1190205/180917 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі-Заява).
Відповідно до п. 3.2. блоку 3 Заяви, відповідно до умов Договору, Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетово-кредитною схемою.
У п.3.2.1 блоку з Заяви зазначено, що ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 в Гривня України, на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті Банку та/або інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.
Банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 в гривня України та надає Клієнту Платіжку карту типу VISA «Моя картка», ІПН-конверт до неї за наявності (п. 3.4.2 блоку 3 Заяви).
Згідно п. 4.1 блоку 4 Заяви, проставленням власноруч свого підпису під цією Заявою, Клієнт: 1) підтверджує своє письмове клопотання на отримання кредиту та усвідомлення того, що укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, зокрема,договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині Договору, та усвідомлює правові наслідки укладення таких договорів; 2) засвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку; 3) погоджується з тим, що ця Заява, Заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної вартості кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; 4) підтверджує ознайомлення з Умовами користування кредитною лінією (кредитом), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею загальної вартості кредиту, згідно вимог діючого законодавства, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також ознайомлення із переліком потенційних доступних Послуг, які йому можуть бути надані згідно умов Договору; 5) підтверджує та усвідомлює, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати йому розмір ліміту кредитування, в тому числі здійснювати перерозподіл ліміту кредитування між різними Кредитними послугами, на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до п.1.7. розділу ІХ ДКБО фізичних осіб, датою укладення кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про узгоджені умови кредитування. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування.
Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернення стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, та інших платежів (п. 1.28. Розділу ХХІІ Договору).
З виписки, виданої за період з 22.11.2019 року по 02.01.2023 року, по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що останній користувався кредитною карткою та відповідно кредитними коштами. У виписці також містяться відомості про здійснені операції відповідачем щодо повернення кредитних коштів.
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Публічним є договір, за змістом ч.1 ст. 633 ЦК України, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Якщо сторони, згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
На підставі ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позичальник, відповідно до норми ст. 1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).
Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за Договором комплексного обслуговування фізичних осіб від 21.11.2019 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним Договором. В порушення вимог Закону, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Банком на підтвердження заявлених вимог надано суду копію Заяви про приєднання №1190205/180917 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Пунктом 1.16. розділу ІХ ДКБО визначено, що за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3 Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту.
Пунктом 9.1. розділу ІХ ДКБО фізичних осіб визначено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором.
Разом з цим, судом встановлено, що у Заяві про приєднання від 21.11.2019 року,підписаній сторонами, відсутні умови договору щодо сплати відсотків та їх визначеного розміру.
У Заяві позичальника від 21.11.2019 року процентна/відсоткова ставка взагалі не визначена.
Крім того, до матеріалів справи не надано Додаток № 1 до Договору, на який посилається представник позивача, а тому суд позбавлений можливості встановити, що між сторонами дійсно були погоджені умови щодо сплати відсотків.
Окрім іншого, умови договору приєднання розроблені позивачем по справі - АТ «Ощадбанк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Долучений до позовної заяви Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб прямо не передбачений у підписаній відповідачем Заяві про приєднання № 1190205/180917 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Крім того, наданий Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить підпису ОСОБА_1 .
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у заяві про приєднання домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. (ч. 1 ст. 611 Кодексу).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Кодексу).
У позовній заяві представник позивача посилається на приписи ст. 625 ЦК України та просить стягнути: 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1511,63 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 277,22 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5159, 30 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 956,83 грн.
Як зазначено у ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03. 2018 року в справі №444/9519/12-ц.
Таким чином, ч.1 ст. 1048 ЦК України та ч.2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. В межах строку дії кредитної картки підлягають стягненню проценти від суми кредиту відповідно до умов договору та ч.1 ст. 1048 ЦК України, як плата за наданий кредит, а за період після закінчення строку кредитування підлягають стягненню виплати передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України (3% річних за несвоєчасне погашення процентів та втрати від інфляції).
З матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що термін дії банківської платіжної картки - вересень 2024 року.
Матеріали справи не містять відомостей, що станом на час звернення до суду (23.02.2023 року), як і станом на час розгляду справи, строк дії картки сплив. Таким чином, позивач не довів про виникнення у нього права на здійснення нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.
З огляду на вищевикладене, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, вимоги про стягнення 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1511,63 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 277,22 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5159, 30 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 956,83 грн., не підлягають задоволенню, оскільки термін строку кредитування ОСОБА_1 не закінчився.
Окрім того, оскільки судом відмовлено в частині стягненні процентів за користування кредитом, тому відсутні підстави для стягнення 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 277,22 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 956,83 грн.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 74 907,01 грн., а в іншій частині слід відмовити.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 536, 549, 610-611, 625-626, 628-629, 633-634, 638-639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1066, 1069 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 272, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення виготовлено 24.01.2024 року.
Суддя М.Л. Пасечник