Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1239/23

Провадження № 2/943/158/2024

24 січня 2024 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненськї селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті свекрухи ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,1152 га, що розташовані на території колишньої Полтв`янської сільської ради Буського району Львівської області, тепер територія Красненської селищної ради. Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки втрачений оригінал державного акту на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просять суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивач до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, проти позову заперечень не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Буським відділом ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 26.08.2022 року підтверджується факт смерті ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 392 від 26.08.2022 року.

Після смерті останньої залишилось спадкове майно, що складається з земельних ділянок: № НОМЕР_2 площею 1,4454 га кадастровий номер :01:000:0038, № 2 площею 0,6698 га кадастровий номер :04:000:0105, загальною площею 2,1152 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Полтв`янської сільської ради Буського району Львівської області (зараз територія Красненської селищної ради).

Право приватної власності спадкодавця на такі земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЛВ № 042728, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 30.03.2000 року № 157.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивач є невісткою померлої, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем четвертої черги спадкування по закону.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті свекрухи, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки проживала разом з спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується довідкою Красненської селищної ради № 238 від 18.05.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивачів в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1264,1268 ЦК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_1 право власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки № НОМЕР_2 площею 1,4454 га кадастровий номер :01:000:0038, № 2 площею 0,6698 га кадастровий номер :04:000:0105, загальною площею 2,1152 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Полтв`янської сільської ради Буського району Львівської області (зараз територія Красненської селищної ради), в порядку спадкування по закону, після смерті свекрухи ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда