Справа № 932/1018/24
Провадження № 2-з/932/8/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські електричні послуги», про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські електричні послуги», в якому просить визнати протиправними дiї ТОВ "Днiпровськi енергетичнi послуги" щодо нарахування боргу за листопад грудень 2023 року сiчень 2024 року без урахування фактичних обсягiв споживання позивача щодо направлення до Дтек вимоги про відключення позивача вiд електроенергii за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ТОВ "Днiпровськi енергетичнi послуги" на користь позивача сумму7199,80 грн. як безпiдставно отриманi кошти.

08 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів щодо забезпечення позову у вигляді заборони відключення його помешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання до набрання рішенням суду по справі №932/1018/24, провадження № 2/932/582/24 законної сили.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2024 року заяву передано на розгляд судді Кондрашову І.А.

Дослідивши зміст поданої заяви та матеріали справи суддя дійшов висновку, що така заява не відповідає вимогам ч. 1ст. 151 ЦПК України з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

- найменування суду, до якого подається заява;

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

- предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до роз`ясень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, в порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, яке є гарантією захисту прав та інтересів відповідача та має забезпечити відшкодування збитків відповідача, що можуть бути спричинені забезпеченням позову, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки підстави для застосування зустрічного забезпечення має вирішуватись судом, тоді як заявник має виконувати вимоги, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, щодо зазначення необхідної інформації.

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі», ILA,1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, то зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану «status-quo» між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Крім того, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявник у заяві про забезпечення позову належним чином не обґрунтувала необхідності забезпечення позову, а саме: не підтвердив доказами наявні фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У поданій заяві про забезпечення позову відсутнє будь-яке обґрунтування того, що можливе порушення майнових прав чи охоронюваних законом інтересів саме ОСОБА_1 з боку ТОВ «Дніпровські електричні послуги», зокрема відсутні докази того, що ТОВ «Дніпровські електричні послуги» може вчинити дії, спрямовані на відключення його помешкання від електропостачання, а також не зазначено, які саме дії вчиняє ТОВ «Дніпровські електричні послуги», що свідчать про такі його наміри, оскільки заявником взагалі не зазначено яке відношення він має до помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову, подана без додержання вимог, викладених у ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські електричні послуги», про захист прав споживачів повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не був вручений в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому її копії.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ