Справа № 369/1203/24
Провадження №2/369/3883/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» про забезпечення позову у цивільній справі № 369/1203/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В надійшла цивільна справа № 369/1203/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

24.01.2024 року заявник через канцелярію суду зареєстрував заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5214, площа (га): 9.9327, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках; на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5212, площа (га): 0.5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_2 ; на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5213, площа (га): 0.5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_4 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що згідно договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» від 30.08.2016 року та протоколом зборів учасників №3-2016 від 30.08.2016. ОСОБА_7 придбав частку в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «Барви-2005» (код )у ОСОБА_8 , та став керівником вказаного товариства.

31.08.2016 року приватним нотаріусом Тарасенко Р.О. була здійснена державна реєстрація відповідних відомостей про зміну складу засновників та зміну керівника (записи в ЄДРПОУ №№ 8012677, 7012677).

На момент придбання корпоративних прав ОСОБА_7 . Товариству з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» на праві власності належала земельна ділянка площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування мікрорайону багатоповерхової житлової, громадської та індивідуальної забудови із об`єктами соціально-побутового та торговельно-розважального призначення, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 935808.

Придбанню товариства ОСОБА_7 допомагали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли як фахівці з права. У них залишились документи ОСОБА_7 та печатки.

01.09.2016 року відбулось незаконне заволодіння корпоративними правами ОСОБА_7 шляхом підроблення документів. Так, ніби то між ОСОБА_7 , як продавцем, та ОСОБА_6 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», згідно з умовами якого Позивач передав, а ОСОБА_6 прийняв у власність належну продавцеві частку у статутному капіталі ТОВ «Барви-2005», у розмірі 100%.

У той же день, 01.09.2016 року нібито відбулись загальні збори учасників ТОВ «Барви-2005», на яких ОСОБА_7 повідомив про передачу всієї належної йому частки у статутному капіталі товариства в розмірі 100% на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, та просив виключити його зі складу учасників ТОВ «Барви-2005». Ці рішення загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» були оформлені протоколом №01/09 від 01.09.2016 року.

03.09.2016 державним реєстратором Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Мельниковою Наталією Сергіївною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені записи за №0012677 та № 1012677 щодо зміни складу та інформації про учасників та зміну керівника ТОВ «Барви-2005».

Проте, ані договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 01.09.2016, ані протокол № 01/09 загальних зборів учасників ТОВ «БАРВИ-2005» від 01.09.2016 ОСОБА_7 не підписував, що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/111-22/483 7-ПЧ від 16.02.2022 року Позивачу стало відомо, що: «Підпис від імені ОСОБА_7 у графі « ОСОБА_7 » в оригіналі протоколу № 01/09 Загальних зборів учасників ТОВ «БАРВИ-2005» () від 01.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 передав свою частку у даному товаристві в розмірі 100% громадянину ОСОБА_6 та призначив його на посаду директора замісіть себе - виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_7 у стовбці «ПРОДАВЕЦЬ» графі « ОСОБА_7 » в оригіналі договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі ТОВ «БАРВИ-2005» (код ) від 01.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_7 продав свою частку у даному товаристві в розмірі 100% громадянину ОСОБА_6 виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.»

Таким чином, в результаті підроблення документів ОСОБА_7 втратив контроль над ТОВ «Барви-2005» як власник та як директор Товариства.

Захищаючи свої права як власника корпоративних прав, ОСОБА_7 звернувся до Господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутньому капіталі від 01.09.2016 року та витребування з незаконного володіння на користь ОСОБА_7 статутнього капіталу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року по справі № 910/13328/22 (яке наблало законної сили) позов ОСОБА_7 було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 100% частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» від 01.09.2016, укладений ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Судом витребувано з незаконного володіння ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_7 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» (вул. Кайсарова, буд. 11, м. Київ, 03022; ідентифікаційний код 33870378). Також судом визначено, що розмір частки ОСОБА_7 у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» (вул. Кайсарова, буд. 11, м. Київ, 03022; ідентифікаційний код 33870378) у сумі 25 591 808,18 грн становить 10 % (сто відсотків).

Перше незаконне відчуження земельної ділянки.

Після незаконного заволодіння корпоративними правами ТОВ «Барви-2005», ОСОБА_6 , в порушення принципу добросовісності, зловживаючи правами, використовуючи «право на зло», 08.09.2016 року здійснив продаж єдиного майна ТОВ «Барви-2005» земельної ділянки фактично безоплатно, що призвело до порушення інтересів ТОВ «Барви-2005» як власника майна.

Так, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року, посвідченого ПНКМНО Стрельченко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 4010, була відчужена земельна ділянка площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067 Відповідачу 1 ОСОБА_1 .

Продаж відбувся за заниженою ціною, яка складала 2 924 812 грн.

Незважаючи на вказівку в договорі (п. 3 договору) про те, що сторони здійснили розрахунок до підписання договору, при цьому грошові кошти на рахунок Позивача не зараховувались як до укладення правочину, так і після.

Одночасно з підписанням договору купівлі-продажу земельної ділянки 08.09.2016 року, з метою унеможливлення повернення нерухомого майна законному власнику, ОСОБА_1 видав довіреність ОСОБА_13 за для подальшого перепродажу земельної ділянки, посвідчивши її у того ж самого нотаріуса (копія довіреності завіреною ПНКМНО ОСОБА_14 , зареєстрованого в реєстрі № 4013).

Наступного дня, 09.09.2016 року, після продажу земельної ділянки, ОСОБА_6 проіснувавши у якості директора і власника ТОВ «Барви-2005» 6 днів, позбавився корпоративних прав підприємства.

Подальші відчуження земельної ділянки.

Надалі, всього через п`ять днів після придбання земельної ділянки за 2 924 812 грн., Відповідач 1 ОСОБА_1 , продав її Відповідачу 2 ОСОБА_9 за 1 501 311 грн., тобто на 1 423 501 грн. дешевше ніж придбав її. Продаж відбулась згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.09.2016 року.

Мало того, згідно п.2.2. договору, ОСОБА_1 продав земельну ділянку ОСОБА_9 з відкладальною умовою - післяплата в безготівковій формі через банківську установу в повному обсязі, та надав згоду на реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_9 без оплати вартості земельної ділянки.

Розділення земельної ділянки.

Після цього, 12.04.2017 року за заявою ОСОБА_9 , посвідченою приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. зареєстрованою в реєстрі за № 173, земельна ділянка була поділена на три земельні ділянки. В результаті поділу земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0067 була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами:

1. :01:001:5214 площею 9,9327 га;

2. :01:001:5212 площею 0,5 га;

3. :01:001:5213 площею 0,5 га.

Продаж виділеної земельної ділянки.

31.05.2017 року ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 299, відчужив земельну ділянку кадастровий номер :01:001:5213 площею 0,5 га. Відповідачу 3 ОСОБА_4 .

Перехід права власності на земельні ділянки спадкоємцям.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом (спадкова справа № 26/2023 від 14 вересня 2023 року, №№ 2327, 2328, 2329), ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим право власності на спадщину у вигляді земельних ділянок перейшла спадкоємцям та зареєстрована за ними наступним чином:

Дружина ОСОБА_2 набула право власності на частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214;

Дружина ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер :01:001:5212;

Мати ОСОБА_3 набула право власності на частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214.

Заявник вказує, що на його переконання, що незаконні дії та обставини відчуження майна позивача є грубим порушенням його майнових прав, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016 року, посвідченого ПНКМНО Стрельченко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 4010, укладеного між ТОВ «Барви-2005» і ОСОБА_1 та витребуванням майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння.

Враховуючи те, що після звернення позивача до суду з віндикаційним позовом виникає обґрунтований ризик того, що до моменту ухвалення судом процесуального рішення за позовом, власники земельних ділянок зроблять дії щодо відчуження земельних ділянок, які є предметом оскаржуваного договору. Такі дії, у разі задоволення позову, фактично нівелюють (або суттєво ускладнять) можливість захисту прав і інтересів ТОВ «Барви-2005».

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків майбутньому відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову подану, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені та змісту викладених в заяві обставин, слід вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5214, площа (га): 9.9327, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках; на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5212, площа (га): 0.5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_2 ; на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5213, площа (га): 0.5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_4 .

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5214, площа (га): 9.9327, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Накласти арештна земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5212, площа (га): 0.5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арештна земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер: :01:001:5213, площа (га): 0.5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_4 .

Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Ця ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Інформація про стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Барви-2005», адреса: 03022 м. Київ, вул. Кайсарова буд. 11, Ідентифікаційний код: 33870378.

Інформація про боржника 1: ОСОБА_1 , Реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про боржника 2: ОСОБА_2 , Реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про боржника 3: ОСОБА_3 , Реєстраційний номер облікової карки платника НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Інформація про боржника 4: ОСОБА_4 , Реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст ухвали складено 06.02.2024 року.

Суддя А.В. Янченко