Провадження №2/521/222/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурзенко М.В.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

за участі:

представника позивача/представника відповідача за зустрічним позовом - адвоката Друганової В.А.

позивача за зустрічним позовом/відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 - адвоката Заліпаєва Ю. В.

представника відповідача за зустрічним позовом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради - Лиса Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_1 , треті особи - Одеська міська рада, державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради - Єременко Іван Миколайович, ОСОБА_4 , про визнання розпорядження органу приватизації недійсним, скасування свідоцтва про право власності, скасування запису про державну реєстрацію,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_1 , треті особи - Одеська міська рада, державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради - Єременко Іван Миколайович, ОСОБА_4 , у якому просила суд:

-визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації, видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради за №261479 вiд 09.03.2021, про передачу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв.м., житлової площею 38,3 кв.м. у приватну власність ОСОБА_5 ;

-визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності від 09 березня 2021 року за № 261479, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-31948, видане Департаментом міського господарства Одеської міської, яке посвідчує що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. належить на правах приватної власності ОСОБА_5 ;

-скасувати рішення Державного реєстратора, Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкритим розділом), індексний номер: 275152913 від 16.09.2021 12:56:08, номер запису про право власності/довірчої власності: 43990487, дата та час державної реєстрації 14.09.2021 15:26:51, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100 та скасувати запис про право власності/довірчої власності: 43990487, дата та час державної реєстрації 14.09.2021 15:26:51 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та реєстрі прав власності на нерухоме майно, який був внесений на підставі рішення державного реєстратора, Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича, індексний номер: 60401036 від 16.09.2021 12:51:30, згідно з яким власником квартири АДРЕСА_1 е ОСОБА_5 , на підставі заяви з реєстраційним номером:47854465, від 14.09.2021, заявник ОСОБА_5 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5 , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса позивачу стало відомо, що 09.03.2021 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради було видано розпорядження органу приватизації за №261479 вiд 09.03.2021, про передачу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 66,8 кв.м., житлової площею 38,3 кв.м. у приватну власність ОСОБА_5 , також, 09.03.2021 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради було видане Свідоцтво про право власності № 261479 , та 16.09.2021 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради було внесено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 та ОСОБА_6 . Зазначила, що у 2010 році до Малиновського районного суду м. Одеси звернулись ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_9 з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з зустрічним позовом про вселення. 24 листопада 2010 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року, в рамках розгляду справи 2/1519/8272/11. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 05.10.2011 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 - задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року скасовано, справу передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 28 травня 2014 року первісний позов по справі та зустрічна позовна заява були залишені без розгляду. У зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради з заявою про її реєстрацію та реєстрацію ОСОБА_3 , про що Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради були надана довідка № Г5-84583-ф/л від 03.06.2022 року та № Г5-84596-ф/л від 03.06.2022 року. А отже, на час приватизації ОСОБА_5 квартири та видання 09 березня 2021 року розпорядження органом приватизації Департаментом міського господарства Одеської міської ради, було вже не чинним рішення суду про визнання позивачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, що стало підставою для зняття їх з реєстрації в ній, а тому, станом на 09 березня 2021 року була відсутня підстава для приватизації 1/1 квартири ОСОБА_5 , оскільки скасоване судове рішення жодних правових наслідків не породжує.

26 жовтня 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась представниця ОСОБА_1 з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, у якому просила суд:

-визнати ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_4 ;

-зняти ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що 04.03.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, починаючи з дня укладання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом зі своїми батьками проживали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 . Право на проживання в даній квартирі було отримано батьками ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі ордеру № 4032 від 23 січня 2001 року. Ордер був виданий на проживання в квартирі для сім`ї складом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 . ОСОБА_5 був єдиним наймачем квартири, який фактично проживав в ній зі своїми батьками та дружиною, та єдиним, хто звернувся з заявою про приватизацію квартири, після чого отримав розпорядження органу приватизації та Свідоцтво про право власності на спірну квартиру від 09 березня 2021 року за № 261479. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, за життя ним було складено заповіт, яким він все своє майно заповідав своїй дружині - ОСОБА_1 . Від попереднього шлюбу у ОСОБА_5 народилась донька - ОСОБА_2 , яка після розірвання шлюбу батьків залишилась проживати разом з матір`ю за іншою адресою, що підтверджується довідкою Малиновського районного відділу Одеського міського управління МВС в Одеській області від 10.06.2008 року. Вказали, що у черві 2022 році, тобто вже після реєстрації права власності на квартиру, а також після смерті свого батька, ОСОБА_2 звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг ОМР про реєстрацію її місця проживання та місце проживання її сина у спірній квартирі. Зазначили, що ОСОБА_2 та її син жодного дня не проживали у спірній квартирі, та не утримували її, не вчиняла жодних дій на право приватизації, ОСОБА_2 не піклувалась про свого батька, діда та бабу, не несла витрат на їх лікування та поховання, у зв`язку з чим, просили суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2022 року позовна заява була залишена без руху, так як вона не відповідала вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27.09.2022 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року (протокольною) по справі було вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2023 року (протокольною) було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2023 року (протокольною) по справі було вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 року (протокольною) залучено до участі у справі за первісним позовом в якості співвідповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року (протокольною) залучено до участі у справі за первісним позовом ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року (протокольною) по справі було вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2023 року (протокольною) по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.08.2023 року.

ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомилась належним чином та своєчасно.

Представник позивача/представника відповідача за зустрічним позовом - адвокат Друганова В.А. у судовому засіданні первісний позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, розповідала, що оскільки ОСОБА_2 та її сина, який є інвалідом першої групи з дитинства, після постанови Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_5 були зняті з місця реєстрації проживання зі спірної квартири, вона разом з сином переїхала жити до сільської місцевості, про винесене рішення Вищим спеціалізованим судом України вона не знала, копію постанови вона не отримувала, та лише після смерті батька дізнались, що рішення суду першої та апеляційної інстанції було скасоване, та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси первісний та зустрічний позови були залишені без розгляду та дізнались, що ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на спірну квартиру одноособово. У зв`язку з чим, у 2022 році ОСОБА_2 зі своїм сином звернулись до Департаменту надання адміністративних послуг з заявою про поновлення реєстрації. Таким чином, вважають, що оскільки рішення Малиновського районного суду м. Одеси, яким було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було скасоване, станом на 09 березня 2021 року була відсутня підстава для приватизації 1/1 квартири за ОСОБА_5 .

Щодо зустрічної позовної заяви зазначили, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, оскільки, ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, оскільки вона не є власником або наймачем спірної квартири, ОСОБА_2 з сином не перешкоджають ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні майном. ОСОБА_2 зі своїм сином мають право на відновлення свої порушених прав на житло, оскільки у ордері 2001 року зазначено про вселення до спірної квартири сім`ї з чотирьох осіб, у т.ч. і ОСОБА_10 , також, зазначила, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України були встановлені обставини щодо проживання ОСОБА_2 зі своїм сином у спірній квартирі станом на 2009-2010 р.р.

Позивач за зустрічним позовом/відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1 у судовому засіданні просила суд у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічну позовну заяву задовольнити. Також, вказала, що станом на квітень 2005 року, коли ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 зі своїм сином не проживали у спірній квартирі жодного дня, не утримували квартиру та не сплачували комунальні послуги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Заліпаєв Ю. В. у судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зазначив, що на момент звернення ОСОБА_5 до органу приватизації він один був зареєстрований у спірній квартирі, у зв`язку з чим отримав розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на спірне майно. ОСОБА_2 після постанови Апеляційного суду Одеської області справою не цікавилась, реєстрацію не поновлювала, до суду звернулась майже через 10 років, а з заявою про поновлення реєстрації до Департаменту надання адміністративних послуг звернулась більш як через рік після смерті батька - ОСОБА_5 . Щодо первісного позову просив суд у його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради - Лиса Д.І. у судовому засіданні у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, посилаючись на те, що попереднім органом реєстрації на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зняті з місця реєстрації проживання, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_4 . 15.04.2022 року ОСОБА_2 звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг з заявою про поновлення реєстрації її та її сина та надала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України, яким було скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.08.2010 року та Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року, у зв`язку з чим, відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були скасовані.

Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Представник Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради - Єременко Іван Миколайович в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 2/1519/8272/11, доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та про часткове задоволення зустрічних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступе.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації № 494/01-06 від 09.11.2011 року було припинено договір найму з ОСОБА_7 на 3*35,42 кв.м у зв`язку зі смертю. Укладено договір найму з ОСОБА_5 на три кімнати житловою площею 35,42 кв.м, ізольованої квартири АДРЕСА_3 на склад родини - 2 особи (він, мати - ОСОБА_8 ), що підтверджується копією витягу з зазначеного розпорядження (а.с.98, т.1)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16.09.2020 року. (а.с.100, т.1)

19.02.2021 року між Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради (наймодавець) та ОСОБА_5 (наймач), який діяв на підставі ордеру, виданого згідно з розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.01.2001 року № 40 було укладено договір найму житла, що знаходиться у власності територіальної громади міста Одеси, відповідно до умов якого, наймодавець надав наймачу у безстрокове користування трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 35,4 кв.м, загальною площею 66,9 кв.м., що підтверджується копією вказаного договору (а.с.97, т1).

12.01.2021 року до керівника органу приватизації звернувся ОСОБА_5 з заявою про приватизацію вказаної квартири (а.с.94, т.1)

З відомостей № М5-131514-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, яка була видана ОСОБА_5 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані такі особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата реєстрації особи - 26.02.2021 року. (а.с.96, т.1)

Розпорядженням Департаменту міського господарства Одеської міської ради як органу приватизації від 09 березня 2021 року № 261479 вказану квартиру безоплатно було передано у власність ОСОБА_5 (а.с.107, т.1) та видано йому свідоцтво про право власності на неї від 09 березня 2021 року (а.с.106, т.1)

Право власності на спірну квартиру на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстровано за ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іваном Миколайовичем 14.09.2021 р., рішення про державну реєстрацію прав № 60401036, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 275152913 від 16.09.2021 р. (а.с. 31, т.1)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 12787. (а.с.19)

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , Київською державною нотаріальною конторою у м. Одесі була відкрита спадкова справа № 1193/2021. (а.с.167-209), з заявами про прийняття спадщини звернулись - дружина ОСОБА_1 , донька ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_5 , 15.05.2014 року було складено заповіт № 1-472, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, відповідно до якого, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день моєї смерті буде належати мені, та на що я за законом матиму право, заповідаю дружині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .» (а.с.180, т.1).

Також судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа № 2/1519/8272/11 за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири за адресою АДРЕСА_4 та зняття з реєстраційного обліку, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про вселення до спірної квартири.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року в задоволенні позову ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири відмовлено, зустрічний позов задоволено: вирішено вселити в спірну квартиру ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 .

Рішенням колегії суддів в цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року зазначене рішення було скасовано та постановлено нове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про вселення було відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 05.10.2011 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2010 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року позов ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за заявою представника позивачів було залишено без розгляду. (а.с.15-16)

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року позов ОСОБА_2 що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про вселення у зв`язку з повторною неявкою позивача було залишено без розгляду. (а.с.17-18).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно.

До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Юридичний механізм визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, передбачений ст. 72 ЖК України, спрямований на встановлення правової визначеності в правовідносинах між наймачем та іншими особами, що понад шість місяців не проживають в житловому приміщенні.

Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням рішенням суду, не позбавляє такої особи права користування житлом, а лише констатує втрату нею такого права в силу настання в минулому обставин, визначених законом.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих нею в судовому засіданні, вбачається, що вона вселилась в спірну квартиру як дружина ОСОБА_5 після укладення шлюбу в 2005 році, на цей час ОСОБА_11 в зазначеній квартирі не проживала.

З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02 лютого 2022 р., що міститься в матеріалах спадкової справи (в.ч. 188, т.1) вбачається, що ОСОБА_2 (уроджена ОСОБА_2) 17.06.2006 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , від шлюбу є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З матеріалів справи № 2/1519/8272/11 вбачається, що у вересні 2006 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 звернулись до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням спірної квартири, посилаючись на те, що вона у вказаній квартирі ніколи не проживала, а лише була зареєстрована, фактично проживала за адресою АДРЕСА_5 , не брала участь у витратах на утримання квартири, в квартирі відсутнє її майно.

У березні 2008 року ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про вселення її в спірну квартиру, посилаючись на те, що вказану квартиру було надано в користування в т.ч. і їй, вона включена до ордеру на квартиру, проживала в ній до жовтня 2005 року, після розлучення її батьків, її батько одружився вдруге, відповідачі не пускають її до квартири.

ОСОБА_2 виїхала зі спірної квартири з власної волі, й, хоча й в 2008 році звернулась до суду з позовом про вселення до спірної квартири, проте втратила інтерес до судового процесу, протягом тривалого часу не цікавилась його ходом, у зв`язку із чим ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2014 року її позов було залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою її в судове засідання, зазначена ухвала у встановленому законом порядку не оскаржена та не скасована, в матеріалах справи наявні докази повідомлення представника ОСОБА_2 про дати та час судових засідань під розписку.

Суд зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 втратила інтерес до житлового приміщення спірної квартири, разом зі своєю родиною протягом тривалого часу проживає в іншому місці, у зв`язку із чим наявні підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою. При цьому початок строку, визначеного ст. 71 ЖК України, суд рахує від дати набрання законної сили ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28 травня 2014 року про залишення без розгляду її позову про вселення в квартиру.

Доказів вчинення нею дій, визначених ч. 2 ст. 71 ЖК України щодо подовження встановленого законом шестимісячного строку, зі спливом якого закон пов`язує втрату права користування житловим приміщенням, суду не надано.

Враховуючи, що неповнолітній син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не має самостійного права користування спірною квартирою, а його право є похідним від відповідного права його матері, суд доходить висновку про визнання його також таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_5 із заявою до органу приватизації із заявою про передачу йому у власність спірної квартири, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 не входили до складу членів сім`ї наймача в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизацією спірної квартири не порушено їх права та законні інтереси, у зв`язку із чим суд не вбачає правових підстав для задоволення первісного позову.

Суд відхиляє доводи сторони позивача ОСОБА_2 про наявність у неї та її сина права користування спірною квартирою з посиланням на поновлення реєстрації в ній, оскільки Декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування або розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом).

Також, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову в частині вимог про зняття з реєстрації місця проживання в спірній квартирі за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки визнання їх такими, що втратили право користування квартирою є самостійною підставою для зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

Питання про розподіл судових витрат вирішуватиметься судом відповідно до ст. 246 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_1 , треті особи - Одеська міська рада, державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради - Єременко Іван Миколайович, ОСОБА_4 , про визнання розпорядження органу приватизації недійсним, скасування свідоцтва про право власності, скасування запису про державну реєстрацію - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.

Визнати такими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_4 .

В задоволенні зустрічного позову в частині вимог про зняття з реєстрації місця проживання в квартирі за адресою АДРЕСА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги - після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення складений 05 лютого 2024 року.

Головуючий: