КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/2847/23 Головуючий у І інстанції - Катющенко В.П.
апеляційне провадження №22-ц/824/3478/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Бучанського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберська Ольга Іванівна на дії державного виконавця,

установив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що постановою головного державного виконавця Бучанського районного відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. від 10 лютого 2023 року було накладено на ОСОБА_1 штраф за наявність заборгованості по сплаті аліментів.

Однак, під час винесення вказаної постанови державним виконавцем не було з`ясовано причини не сплати ОСОБА_1 аліментів у визначеному судом розмірі, що свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 , а тому накладення штрафу є передчасним та додатковим фінансовим навантаженням.

Окрім того, державний виконавець не врахував те, що ОСОБА_1 самостійно сплачував на банківський рахунок стягувача ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок аліментів на дитини, що стало підставою для оскарження розрахунку заборгованості на підставі якого державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу за наявність заборгованості по сплаті аліментів.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд першої інстанції визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бучанського районного ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

Також просив скасувати постанову головного державного виконавця Бучанського районного ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. від 10 лютого 2023 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 73109,90 грн у зв`язку з несплатою останнім аліментів в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від сплати аліментів.

В той час, як і під час звернення до суду зі скаргою, так і під час судового розгляду скарги ОСОБА_1 наголошував на тому, що не вчиняє будь-яких умисних дій спрямованих на ухилення від сплати аліментів, а намагався пояснити суду, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі майже 19000 грн.

Більше того, ОСОБА_1 вказував на те, що з метою виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та матеріального забезпечення дитини перераховував грошові кошти в рахунок сплати аліментів на доньку ОСОБА_3 самостійно, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями.

Окрім того, так як банківські рахунки ОСОБА_1 були арештовані, то останній сплачував ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 в готівковій формі, разом з тим не міг передбачити, що ОСОБА_2 вдасться до приховування дійсних обставин від органу виконавчої служби, яким здійснюється примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Сторона боржника у виконавчому провадженні звертала увагу суду на те, що у ОСОБА_1 не було жодного умислу не виконувати судове рішення чи ухилятися від його виконання, однак покладений судом розмір аліментів є надмірним для ОСОБА_1 , через скрутне матеріальне становище.

Відповідно, державним виконавцем було передчасно прийнято постанову про накладення штрафу за наявність заборгованості по сплаті аліментів, оскільки не було з`ясовано чи виконувалось рішення про стягнення аліментів ОСОБА_1 самостійно, в яких розмірах та яким чином, а тому постанова про накладення штрафу винесена виконавцем за відсутності достатніх правових підстав та підлягає скасуванню.

Окрім того, під час розгляду даної скарги до матеріалів справи було долучено ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року у справі №755/2688/23, якою скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберська О.І. було задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. щодо не врахування здійснених скаржником ОСОБА_1 платежів зі сплати аліментів за квитанціями №P22R-8D82-8C2M-CKWL від 08 липня 2021 року на суму 4500 грн.; №P2AP-MX02-EZZY-90QG від 28 липня 2021 року на суму 4500 грн.; №02AP-MX02-F00B-H18E від 28 липня 2021 року на суму 3300 грн., а всього на загальну суму 12300 грн. - неправомірними та скасовано довідку-розрахунок заборгованості від 31 січня 2023 року.

Зобов`язано головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберську О.І. провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_2, з урахуванням квитанцій про перерахування грошових коштів безпосередньо на банківські реквізити одержувача аліментів - ОСОБА_2 , а саме: квитанції №P22R-8D82-8C2M-CKWL від 08 липня 2021 року на суму 4500 грн.; квитанції №P2AP-MX02-EZZY-90QG від 28 липня 2021 року на суму 4500 грн.; квитанції №02AP-MX02-F00B-H18E від 28 липня 2021 року на суму 3300 грн., а всього на загальну суму - 12300 грн.

Разом з тим, вказана обставина була залишена судом першої інстанції поза увагою та не надано судом жодного правового значення тому факту, що скасування довідки-розрахунку заборгованості на підставі якого державним виконавцем виносилась постанова про накладення штрафу вже є самостійною підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку визначеного судом апеляційної інстанції, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гапека Т.В. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд її задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - скасувати з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомляли.

Представник органу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанцїі дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності інших учасників справи, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, але не з`явились в судове засідання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши скаржника та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року у цивільній справі №755/9645/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 18359 грн. щомісячно, починаючи з 03 червня 2021 року, з подальшою індексацією відповідно до вимог ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», та до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року залишено без змін.

У межах примусового виконання виконавчого листа №755/9645/21 виданого 20 липня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 , у розмірі 18359 грн., щомісяця, починаючи з 03 червня 2021 року, з подальшою індексацією відповідно до вимог ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», та до досягнення дитиною повноліття, 10 лютого 2023 року головним державним виконавцем Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберською О.І. було винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 , у розмірі 73109,9 грн. на підставі ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до розрахунку заборгованості від 31 січня 2023 року, згідно виконавчого листа №755/9645/21 від 20 липня 2021 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 січня 2023 року складає 365549,54 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено частково, зменшено розмір аліментів визначений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року у цивільній справі №755/9645/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з 18359 грн. на суму 5200 грн., які стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; у іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1579 грн. 08 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1362 грн. судових витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: визнано дії головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської О.І. щодо не врахування здійснених скаржником ОСОБА_1 платежів зі сплати аліментів за квитанціями №P22R-8D82-8C2M-CKWL від 08 липня 2021 року на суму 4500 грн.; №P2AP-MX02-EZZY-90QG від 28 липня 2021 року на суму 4500 грн.; №02AP-MX02-F00B-H18E від 28 липня 2021 року на суму 3300 грн., а всього на загальну суму 12300 грн. - неправомірними та скасовано довідку-розрахунок заборгованості від 31 січня 2023 року; зобов`язано головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберську О.І. провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_2, з урахуванням квитанцій про перерахування грошових коштів безпосередньо на банківські реквізити одержувача аліментів - ОСОБА_2 , а саме: квитанції №P22R-8D82-8C2M-CKWL від 08 липня 2021 року на суму 4500 грн.; квитанції №P2AP-MX02-EZZY-90QG від 28 липня 2021 року на суму 4500 грн.; квитанції №02AP-MX02-F00B-H18E від 28 липня 2021 року на суму 3300 грн., а всього на загальну суму - 12300 грн.; в решті скарги відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що судом не було встановлено правового підґрунтя для скасування оскаржуваної постанови, оскільки заборгованість, яка обліковується за ОСОБА_1 виникла внаслідок умисних дій боржника щодо ухилення від сплати аліментних платежів, які призначені рішенням суду від 20 липня 2021 року, про що останньому було достеменно відомо, а іншого судом встановлено не було, відтак останній свідомо не виконуючи покладений обов`язок щодо сплати аліментів, зобов`язаний нести відповідальність за умисне ухилення від виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції не може повною мірою погодитися із висновками суду першої інстанції, оскільки судом під час розгляду даної справи не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, які мають вирішальне значення для вирішення вимог скарги.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Так, згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження»(далі - Закон №1404-VIII), порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів.

Аналіз наведених норм права дійсно свідчить про те, що виконавець під час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів наділений законодавчо можливістю виносити постанову про накладення штрафу на боржника, але при цьому слід з`ясувати всі обставини, що передували б її винесенню.

Зокрема: чи сплачувались самостійно аліменти на розрахункові рахунки стягувача поза межами виконавчого провадження, в якому розмірі та якими документами підтверджуються, чи є в діях боржника ухилення від виконання судового рішення щодо сплати аліментів та які обставини зумовили виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Лише після з`ясування всіх дійсних обставин справи виконавець може винести вмотивовану постанову про накладення на боржника штрафу.

Однак, суд першої інстанції поверхнево оцінив наявні в матеріалах справи докази надані скаржником на підтвердження вимог скарги та залишив поза увагою, той факт, що розрахунок заборгованості на підставі якого державним виконавцем вираховувався розмір штрафу було скасовано.

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 31 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 31 січня 2023 року становила 365549 грн. 54 коп.

Однак, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року вказана довідка-розрахунок заборгованості від 31 січня 2023 року була скасована та було зобов`язано державного виконавця зарахувати 12300 грн., сплачені самостійно ОСОБА_1 на реквізити ОСОБА_2 грошові кошти, в рахунок сплати аліментів.

Таким чином, розмір заборгованості з 365549 грн. 54 коп. зменшився на 12300 грн. та становив 353249 грн. 54 коп., відповідно визначаючи розмір штрафу за наявність заборгованості по сплаті аліментів державний виконавець мав би виходити з вказаної суми.

Відповідно розмір штрафу за наявність заборгованості по сплаті аліментів повинна була б становити 70649 грн. 90 коп., а не 73109 грн. 90 коп., таким чином висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги, яка постановлена судом з порушенням норм процесуального права та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення скарги в частині визначення розміру штрафу.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Дії головного державного виконавця Бучанського районного відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у виконавчому провадженні НОМЕР_2 у розмірі, що перевищує 70649 (сімдесят тисяч шістсот сорок дев`ять) грн 90 коп, визнати неправомірними.

Постанову головного державного виконавця Бучанського районного відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Київ) Лемберської Ольги Іванівни від 10.02.2023 р. у виконавчому провадженні № 67597123 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі, який перевищує 70649 (сімдесят тисяч шістсот сорок дев`ять) грн 90 коп, скасувати.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба