Справа № 211/5657/23
Провадження № 2/211/435/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Міценко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1 /4 частини доходу (заробітку) на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей, посилаючись на обов`язок відповідача по утриманню їх дітей. В обґрунтування вимог зазначено, що їх неповнолітні діти мешкають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому оскільки домовленостей між ними відносно участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, просить суд стягнути з нього на її користь аліменти в заявленому розмірі.

Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала частково, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки доходу відповідача на обох дітей.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги позову визнала частково у розмірі 1/4 частки на обох дітей з підстав, викладених у відзиві на позов.

В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач не має постійної роботи та постійних доходів, у нього виникають тимчасові підробітки. При цьому після розірвання шлюбу він сплачував позивачці грошові кошти на утримання дітей від 2200 грн. до 2835 грн., а у серпні 2023 року, обмеживши себе сплатив 4000 грн. для придбання дітям необхідних для навчання речей. Більше коштів він не має можливості сплачувати. При цьому він має на утриманні непрацездатну матір, якій він допомагає матеріально, у тому числі сплачуючи комунальні платежі. До того ж він має проблеми зі здоров`ям, йому встановлено діагнози «консолідований перелом лівого наколінника (оперований), варикозна хвороба нижніх кінцівок, після-травматичний надпоелярний артроз ІІІ ст. ПФХ ІІ ст. дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта: остеохондроз, спондилоартроз, спондилез, люмбоішіалгія вертеброгенного ґенезу, хронічний холецистит, хронічний панкреатит». Тому він змушений звертатися до лікарів за допомогою та проходити медикаментозне лікування, та накопичує гроші на оперативне хірургічне лікування. Тому просить задовольнити вимоги частково у розмірі 1/4 частки на двох дітей.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю, що не заперечується відповідачем.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року № 759/10277/1 (61-22317св19), будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому суд при визначенні розміру коштів,що стягуються як аліменти,прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким ,що потребує матеріальної допомоги. Окрім того,розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Виходячи з принципів змагальності,всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, а також встановленого законом розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, відповідно до положень частини п`ятої статті 183 СК України, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу, на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_3 до їх повноліття, на користь позивача.

Стосовно перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, то відповідачем не надано доказів того, що він є єдиною дитиною у своєї матері, яка несе тягар по утриманню непрацездатної матері, не надано доказів утримання її відповідачем, крім того вона є пенсіонеркою та утримує пенсію.

Так, Верховний Суд в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 382/1093/16-ц (провадження № 61-12568св18), зазначив, що «вирішення питання про звільнення особи від сплати аліментів у зв`язку зі скрутним майновим станом зобов`язує особу, яка його ініціювала, довести відсутність можливості брати участь в утриманні дитини та не ставиться в залежність від доходів іншого з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого знаходиться. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері, оскільки судами встановлено, що вона є пенсіонером за віком та отримує пенсію».

Наявність захворювань відповідача не підтверджують неможливість надання ним матеріальної допомоги дітям у заявленому розмірі. При цьому доказів перебування відповідача на обліку у центрі зайнятості як безробітного, суду не надано.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 05 вересня 2023 р.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279, 430 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), починаючи стягнення з 05 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 25 01 2024