Справа № 358/1937/23 Провадження № 2/358/285/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаним позовом, просить визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на гараж з погребом під частиною будівлі та оглядово ямою 1983 року побудови, загальною площею 27,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що 29 вересня 1983 року рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради народних депутатів №190 було надано чоловіку позивачки ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва гаража по АДРЕСА_1 , після чого на вказаній земельній ділянці було побудовано гараж.

На підставі державного акту серії ЯА № 602319 ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража виданого Богуславською міською радою від 11 січня 2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис №443.

Зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0020, площею 0,0042 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_1 була успадкована ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області від 27.10.2023 року, зареєстровано в реєстрі за №2299. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано в ДРРП.

Із довідки КП КОР «Київське обласне БТІ» №БЦ 2253/1 від 17.10.2023 року вбачається, що реєстрація права власності на гараж по АДРЕСА_1 не проводилася.

Постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області №126/02-31 від 27 жовтня 2023 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на гараж.

Оскільки іншим шляхом узаконити самочинно побудований гараж по АДРЕСА_1 не можливо, позивачка керуючись ч. 5 ст. 376 ЦК України, просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Представник позивачки ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, а також зазначила, що позов підтримує.

Відповідач - Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника та зазначила, що позов визнає.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

29 вересня 1983 року рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради народних депутатів №190 ОСОБА_2 було надано земельну ділянку для будівництва гаража по АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює відповідного рішення (а.с.5).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 602319 виданого 11.01.2006 ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража, що підтверджується копією державного акту (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №443, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії НОМЕР_2 виданого 24.12.2022 Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №443.

Земельна ділянка з кадастровим номером: :01:004:0020, площею 0,0042 га, з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_1 була успадкована позивачкою - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області від 27.10.2023, зареєстрованим в реєстрі за №2299. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в ДРРП (а.с.8).

Із копії технічного паспорта на гараж, виготовленого ТОВ «ПРОЕКТ-МОНТАЖ-БУД» 22.09.2023, вбачається, що по АДРЕСА_1 розташований гараж, 1983 року забудови, загальною площею 27,70 кв.м., з погребом під частиною будівлі та оглядовою ямою (а.с.11-13).

Гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 побудований в 1983 році без відповідних дозвільних документів, які дають право виконувати будівельні роботи та без затвердженого проекту.

Згідно довідки КП КОР «Київське обласне БТІ» №БЦ 2253/1 від 17.10.2023 реєстрація права власності на гараж по АДРЕСА_1 не проводилася (а.с.10).

Із копії постанови приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Вашеки С.В., вбачається що свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцю ОСОБА_1 не може бути видано, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж.

Аналізуючи норми права, на які посилалася позивачка у позові, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивачка не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за нею права власності на гараж по АДРЕСА_1 , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, так як на час побудови гаража в 1983 році не було отримано робочого проекту та інші дозвільні документи.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Пунктом 2 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: - про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Таким чином, судом встановлено, що без відповідних документів, які надають право виконувати будівельні роботи, було самочинно збудовано гараж з погребом під частиною будівлі та оглядово ямою 1983 року побудови, загальною площею 27,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що наразі створює позивачці ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_2 , перешкоди у отриманні свідоцтва про право на спадщину та реалізації її права на успадковану нерухомість. При цьому, самочинно збудований гараж може безпечно та надійно експлуатуватися і його розташування не суперечить вимогам державних будівельних норм.

Так, технічним звітом № 402/29.11.23 від 29 листопада 2023 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 підтверджено, що гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного гаража на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Актом обстеження гаража та земельної ділянки під ним від 19 лютого 2024 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складеним за участю депутата Богуславської міської ради Шпака В.Г., сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_1 , вбачається, що власники суміжних земельних ділянок не заперечують проти узаконення ОСОБА_1 права власності на гараж за вказаною адресою, їхні права не порушуються.

Таким чином, зважаючи на те, що самочинно збудований гараж на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивачки, не порушує права інших осіб, відсутні відомості про порушення будівельних норм і правил, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивачки та визнання за нею права власності на самочинно побудований гараж.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536 гривень 80 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 376 ч. 5, ст.ст. 1218, 1223 ч. 2, 1261, 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на гараж з погребом під частиною будівлі та оглядово ямою, 1983 року побудови, загальною площею 27,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 30.11.2023, згідно квитанції № 0.0..1 на р/р НОМЕР_3 , МФО 899998, в АТ КБ «ПриватБанк», що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов