Справа № 308/20/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування суми франшизи, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування суми франшизи.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 10.07.2023 року в Закарпатській області, Ужгородський р-н, с. Минай по вул. Волошина, 1 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю:

- транспортного засобу «Skoda Scala», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 ;

- транспортного засобу КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження.

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2023 по справі № 308/15092/23, винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія транспортного засобу «Skoda Scala», державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 .

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda Scala» була забезпечена у ТДВ «СК «КРЕДО», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № 212520967.

ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування від 13.07.2023 р. Окрім того, з боку ОСОБА_1 пошкоджений транспортний засіб було надано представнику ТДВ «СК «КРЕДО» для огляду та виконано всі необхідні обов`язки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування.

21.08.2023 року адвокат - Поліщук Л.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 направила запит до ЦБД МТСБУ з проханням надати інформацію щодо розміру франшизи за полісом страхування № 212520967.

Листом від 23.08.2023 року ЦБД МТСБУ надало відповідь на вищевказаний запит, у якому було вказано інформацію щодо розміру франшизи, згідно полісу № 212520967 у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті грн. 00 коп.).

Таким чином, з боку ОСОБА_1 було виконано всі покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки. Внаслідок чого, ТДВ «СК «КРЕДО» було виплачено страхове відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200,00 грн.

Оскільки, з боку ТДВ «СК «Кредо» суму страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи, визначений умовами полісу №212520967, що становить 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гри. 00 коп.), то ця сума має бути відшкодована ОСОБА_2 , як особою з вини якої було завдано майнової шкоди транспортному засобу Позивача.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь збитки у вигляді невиплаченої франшизи в розмірі 3200 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн.

Ухвалою судді від 03.01.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Крім того, відповідачу у справі було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Поліщук Л.І. в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування різниці між фактично понесеними витратами на ремонт пошкодженого автомобіля та сумою страхового відшкодування, що регулюється ст. 1194 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що 10.07.2023 року в Закарпатській області, Ужгородський р-н, с. Минай по вул. Волошина, 1 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Scoda Scala, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження.

Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2023 по справі № 308/15092/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Судом встановлено, що на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , була забезпечена у ТДВ «СК «КРЕДО», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № 212520967.

Ліміт відповідальності за шкоду майну, визначено у розмірі 160000, 00 грн., франшиза 3200, 00 грн.

Наявність франшизи за вказаним договором у розмірі 3200 грн. струджується також листом від 23.08.2023 року ЦБД МТСБУ.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування від 13.07.2023 р. Окрім того, з боку ОСОБА_1 пошкоджений транспортний засіб було надано представнику ТДВ «СК «КРЕДО» для огляду та виконано всі необхідні обов`язки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування.

Таким чином, з боку ОСОБА_1 було виконано всі покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки. Внаслідок чого, ТДВ «СК «КРЕДО» було виплачено страхове відшкодування за вирахуванням франшизи, у розмірі 3 200,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених уст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що у позивача виникло право пред`явлення вимоги до відповідача про компенсацію суми франшизи, а відтак прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.133,141 ЦПК України.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі - 3000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ПН3657372 від 14.12.2023 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги № 01Б-1/1098 від 10.08.2023 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значення справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення на їх користь понесені судові витрати - витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений відповідно до платіжного доручення №2260-1355-1792-5871 від 14.12.2023 року судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12,13,76-81,89,133,141,274-279,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму франшизи в розмірі - 3 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн. та витрати на правову допомого у розмірі 3000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 06.02.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк