Номер провадження: 22-ц-вп/813/9/24
Справа № 946/298/24
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів: Сегеди С.М., Драгомерецького М.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, надіслані з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за розпорядженням голови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакара О.Я. №8 від 16 січня 2024 року для визначення підсудності,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» направила до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

22 січня 2024 року до Одеського апеляційного суду надійшли матеріали вказаної справи разом із розпорядженням голови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №8 від 16 січня 2024 року для визначення підсудності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2024 року вказані матеріали для вирішення питання щодо підсудності справи передано колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі: головуючого - судді Дришлюка А.І., суддів: Сегеди С.М., Драгомерецького М.М.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши обґрунтованість прийнятого вказаного розпорядження голови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, апеляційний суд вважає звернення з даним розпорядженням передчасним, з огляду на таке.

За ч. 6 ст. 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 не зазначила інших учасників справи, а саме не визначила заінтересованих осіб. Крім того, в своїх вимогах заявниця просила:

1. Відкрити провадження за цією заявою.

2. Сприяти припиненню використання підроблених документів на ім`я ОСОБА_2 на так званий «пором Кислицький».

3. Сприяти усуненню корупційних ризиків у діяльності суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області через надання окремими суддями корупційного сприяння іншим особам у використанні підробленого «Акту технічного нагляду судна» на ім`я ОСОБА_2 на так званий «пором Кислицький».

4. Сприяти усуненню корупційних ризиків в діяльності Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області через надання окремим працівникам вказаного органу поліції корупційного сприяння іншим особам у використанні підробленого «Акту технічного нагляду судна» на ім`я ОСОБА_2 на так званий «пором Кислицький».

5. Сприяти усуненню корупційних ризиків в діяльності Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області через надання окремими працівниками вказаного органу сприяння іншим особам у використанні підробленого «Акту технічного нагляду судна» на ім`я ОСОБА_2 на так званий «пором Кислицький».

6. Ухвалити судове рішення, яким встановити юридичний факт неможливість вчинення ОСОБА_3 , померлим у 2007 році, будь-яких усвідомлених рухів та неможливість підписання ОСОБА_4 , померлим у 2007 році, будь-яких документів, зокрема документів на ім`я ОСОБА_2 на так званий «пором Кислицький» у 2015 році (у тому числі так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015) в силу смерті ОСОБА_4 у 2007 році (а.с. 4).

Отже, єдиною вимогою заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, є вимога, зазначена у пункті 6 прохальної частини, про що також вказує і сама заявниця у вступній частині своєї заяви (а.с. 1).

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Крім того, оскільки заява про встановлення факту, що має юридичне значення, за своєю правовою природою є заявою по суті справи, то до її змісту та форми застосовуються за аналогією закону вимоги положень ст. 175 ЦПК України (щодо змісту та форми позовної заяви).

Так, згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 не зазначила інших учасників справи, а саме не визначила заінтересованих осіб, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, заявниця не вказала з якою метою (відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України) у прохальній частині викладені вимоги, зазначені у пунктах 2-5.

За ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає передчасним звернення голови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із розпорядженням щодо визначення підсудності даної справи в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 26 та ч. 6 ст. 31 ЦПК України, оскільки, фактично процесуальний статус Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (як учасника справи) у даній заяві ОСОБА_1 не визначено. При цьому, апеляційний суд роз`яснює право повторного звернення із відповідним розпорядженням щодо визначення підсудності у даній справі, у разі, якщо після уточнення заявлених вимог буде встановлено, що заінтересованою особою у даній справі виступає суд.

На підставі викладеного та керуючись ст. 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Справу повернути до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України та продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда