Справа № 509/5029/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 509/5029/21 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до суду звернувся позивач ОСББ «Пятая жемчужина» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3% річних. В подальшому уточнили позовні вимоги та просили та просили стягнути з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних в сумі 1 929, 95 грн., та судові витрати по справі в розмірі 7 470 грн. 00 коп.

Заочним рішенням по справі позов про стягнення заборгованості за спожитті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3 процентів річних задоволено.

Стягнути з відповідача на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина», заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 18775.62 грн., інфляційні витрати в розмірі 1656.01 грн. та 3% річних в розмірі 273.94 грн., а всього 20705,57 грн.

Стягнуто з відповідача на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина», судовий збір в розмірі 2270 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200 грн., а всього 7470 грн.

В листопаді 2023 року до суду звернувся відповідач з заявою про скасування заочного рішення. За результатами розгляду даної заяви судом 20.12.2023 року заяві відповідача задоволено, заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.10.2023 року скасовано.

Ухвалою судді Панасенко Є.М. 21.12.2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи, цивільну справу прийнято до провадження, призначено відкрите судове засідання.

04.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначив, що між сторонами ще з 6 жовтня 2021 року відсутній предмет спору, в свою чергу відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб, та згідно пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Відсутність будь-якої заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги також підтверджується довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая Жемчужина» від 04 січня 2023 р. № 01/01, у якій зазначено, що станом на 06 жовтня 2021 р. заборгованостей за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території ОСОБА_1 не має, та додатково зазначається, що комунальні платежі сплачує вчасно.

Таким чином, оскільки позивач ще 02 жовтня 2021 р. отримав на власний банківський рахунок від відповідача суму коштів, яка у повній мірі покривала заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги (що підтверджується відповідною банківською квитанцією), за даними бухгалтерського обліку позивача заборгованість списана 06 жовтня 2021 р. що свідчить про відсутність предмета спору та є підставою для закриття провадження у справі. Відповідач також заперечував проти задоволення вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки суду не надано будь-які документи, які б підтверджували фактичне надання послуг адвокатом та їх приймання позивачем. Також просив відмовити у стягненні витрат за сплату судового збору, адже він є особою з інвалідністю ІІ групи.

26.01.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача вказує, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна.

Твердження відповідача про те, що він навіть не підозрював про пред`явлення не відповідає дійсності, оскільки відповідач щомісячно отримує на електронну адресу квитанції, в яких зазначаються щомісячні нарахування та суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Враховуючи наявність заборгованості за особовим рахунком відповідача, яка утворилася з листопада 2020 року по липень 2021 року включно, 23 вересня 2021 року позивачем була подана позовна заява про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 18775, 62 грн., інфляційних втрат в розмірі 1656,01 грн. та 3 % річних в сумі 273,94 грн. Окрім того, Позивачем була заявлена вимога про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу та судового збору в сумі 7470,00 грн.

Сплативши 02 жовтня 2021 року (після відкриття провадження по даній справі)

заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, відповідач визнав наявність заборгованості по квартирі АДРЕСА_2 , однак інфляційні втрати. 3% інфляції, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір відповідачем не було сплачено.

Враховуючи зазначене, 01 листопада 2021 року позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача 3 відсотків річних в сумі 273,94 грн., інфляційних втрат в розмірі 1656,01 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5200 та судовий збір в розмірі 2270 грн.

На момент подання позову та заяви про уточнення позовних вимог позивачу не було відомо про звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі інвалідності.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Щодо незгоди відповідача з витратами на правничу допомогу сторона позивача вказує, що ними наданий Договір про надання правової допомоги №1/5 від 01.03.2021 року з додатками, укладений між адвокатом Шлапаком О.О. та ОСББ «Пятая жемчужина», попередній розрахунок судових витрат, в якому зазначені всі надані адвокатом послуги, видатковий касовий ордер від 27.10.2021 року, який підтверджує виплату об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» адвокату Шпаку О.О. гонорару за надану професійну правничу допомогу в сумі 5200,00 грн. тому просили суд задовольнити позовні вимоги.

31.01.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від відповідача. Зазначив, що у попередньому судовому провадженні позивач звертався до суду із заявою від 01 листопада 2021 р. про уточнення позовних вимог (відповідна заява міститься у матеріалах справи, також у своїй відповіді на відзив на стор. 2 позивач про це згадує), про погашення заборгованості вказав навіть попередній склад суду в ухвалі про скасування заочного рішення від 20 грудня 2023 р., позивач сам двічі (на стор. 2 та на стор. 4 відповіді на відзив) підтверджує отримання коштів та відсутність заборгованості з боку відповідача - і при цьому просить суд задовольнити позов у повному обсязі, що є йому незрозумілим.

Відповідач не визнає жодного з доводів позивача, що наведені ним у відповіді на відзив. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що позивач, в порушення ч. З ст. 179 ІІПК України та ухвали суду не надіслав відповідачу копію відповіді на відзив, чим грубо порушив приписи законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову, та у зв`язку з відсутністю предмету спору закрити провадження у справі.

В судове засідання сторони не з`явилися про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, врахувавши викладені ним доводи у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив, які були подані ним своєчасно. Ще раз наголосив що з 06.10.2021 року між сторонами відсутній предмет спору, заборгованість погашена. Суду не надано жодних документів щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, визначені ЦПК України. тож витрати не мають бути відшкодовані у розмірі визначеному позивачем, адже цей розмір не є доведеним, не є документально обґрунтованим та не може вважатися таким, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Також з відповідача не може бути стягнутий судовий збір за даний позов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Протоколом установчих зборів співвласників будинку від 08.07.2014 року було створено та зареєстровано ОСББ «Пятая жемчужина» за адресою: АДРЕСА_4 .

Статутом ОСББ «Пятая жемчужина» затвердженим протоколом зборів № 1 від 08.07.2014 року передбачено, що діяльність ОСББ спрямована на отримання усіма співвласниками єдиного майнового комплексу послуг з водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, поводження з твердими побутовими відходами, забезпечення опалення, утримання будинку та прибудинкової території, охорону спільного майна, а співвласники, в свою чергу, забезпечують своєчасну оплату внесків і платежів та відшкодування витрат об`єднанню на умовах, що передбачені законодавством.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між його членами. Господарче забезпечення діяльності здійснюється самостійно та шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

ОСББ «Пятая жемчужина» укладено прямі договори з постачальниками житлово-комунальних послуг, які наявні в матеріалах справи таза якими встановлено обов`язок позивача проводити перерахування коштів за наданні послуги щомісячно, чинність та наявність яких не заперечується відповідачем.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що позивачем здійснювався комплекс регламентних робіт з забезпечення утримання будинку та прибудинкової території про що також вказують укладені між позивачем та суб`єктами господарювання господарські договори, які наявні у матеріалах справи.

Після відкриття провадження по справі відповідач дійсно погасив заборгованість за отримані послуги, проте інфляційні втрати 1656,01 грн., 3% інфляції 273, 94 грн. він не погасив, про що вказано в уточненій позовній заяві.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Також, пунктом 2.5. статуту ОСББ «Пятая жемчужина» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право:

вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та Статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів;

звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати завдані збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та Статутом об`єднання платежі і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів.

В матеріалах справи наявна оборотно-сальдова відомість з особового рахунку ОСОБА_1 , з якої слідує, що сплата за спожиті житлово-комунальні послуги здійснювалися відповідачем невчасно, не кожного місяця, а заборгованість (яка погашена відповідачем станом на дату розгляду справи) зазначена у позовній заяві утворилася в результаті невиконання обов`язків протягом дев`яти місяців.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений законом або договором.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Такі нарахування здійснюються окремо за кожен період часу ,протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тому враховуючи неналежне виконання відповідачем покладених на нього обов`язків по утриманню належного йому на праві власності майна, та несвоєчасного внесення 7ним платежів за спожиті комунальні послуги, за особовим рахунком ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка в свою чергу і спричинила нарахування інфляційних втрат та 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача.

Аргументи відповідача щодо відсутності предмету позову у зв`язку з погашенням основного збору не можуть бути підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до змісту ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 3статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу Позивачем були надані Договір про надання правової допомоги № 1/5 від 01 березня 2021 року (надалі - Договір) з додатками, укладений між адвокатом Шпаком О.О. та ОСББ «Пятая жемчужина», попередній розрахунок судових витрат, в якому зазначені всі надані адвокатом послуги, видатковий касовий ордер від 27 жовтня 2021 року, який підтверджує виплату об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» адвокату Шпаку О.О. гонорару з надану професійну правничу допомогу в сумі 5200,00 грн.

Умовами пункту 3, викладеними у додатку до зазначеного Договору, передбачено, що виплата гонорару (винагороди) та оплата фактичних витрат для виконання Договору здійснюється в готівковому або безготівковому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У Постанові від 16.04.2020 № 727/4597/19 Верховний Суд України зазначає, що, відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення N 13 та Положення N 148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Суд погоджується з доводами позивача, що твердження відповідача про те, що видатковий касовий ордер не свідчить про понесення позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвокату є безпідставним і не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Відповідно до пунктів 1,2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої стаггі 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

А тому з відповідача підлягає до стягнення сума понесених витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5 200, 00 грн.

Також суд погоджується з доводами відповідача та не стягує з останнього витрати по сплаті судового збору, оскільки відповідачем долучено копію довідки до акта МСЕК, згідно якої він являється особою з інвалідністю другої групи, у відповідності до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» останній звільняється від сплати судового збору, а сплачений судовий збір позивачем підлягає поверненню з державного бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 257, 264, 268, 319, 322, 509, 525, 526, 527, 610, 614, 625, 903 ЦК України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина», , - інфляційні витрати в розмірі 1 656 (одну тисячу шістсот п`ятдесят шість) 01 коп., 3 % річних в розмірі 273 (двісті сімдесят три) грн. 94 коп., а всього 1 929 (одну тисячу дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина», , понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 200 (п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Повернути з державного бюджету на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № 1228 від 27 серпня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко