Провадження №
РІШЕННЯ

Іменем України

м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гасан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2019 зареєструвала шлюб з відповідачем в Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спір щодо майна відсутній.

ОСОБА_1 зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, за цей період відповідач часто вживав спиртні напої, на ґрунті чого постійно виникали сварки. Непорозуміння у важливих для сім`ї питаннях, абсолютно різні погляди на життя, постійні сварки призвели до припинення подружніх відносин, позивач не має бажання їх відновлювати. З липня 2023 року фактично проживають окремо, дитина мешкає разом із матір`ю, сторони ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя. На утримання сина відповідач майже не надає коштів. Враховуючи те, що відносини подружжя повністю припинені позивач більше не має наміру зберегти шлюб, який, на теперішній час, існує на папері.

Подружжя веде окреме домашнє господарство, подальшого сенсу налагоджувати сімейні відносини нема, оскільки це суперечить інтересам кожної зі сторін, передусім інтересам позивача.

Позивач вважає, що надання строку на примирення є неможливим, збереження шлюбу буде суперечити його та відповідача моральним інтересам.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву до суду про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2019 сторони зареєстрували шлюб у Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 186, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 ,видане Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, актовий запис №19.

Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України).

Частинами 3, 4 статті 56Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен.

Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією №0.0..1 від 13.11.2023 року про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн.

У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 259, 2833-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 109, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 28.09.2019 у Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській област, про що складено відповідний актовий запис № 186, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в сумі 536,80 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова (адреса: м. Харків, ) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за квитанцією №0.0..1 від 13.11.2023 року, у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Агапов