КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3391/21
Провадження № 6/488/114/24
УХВАЛА

Іменем України

11.09.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів в особі представника ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів в особі представника ОСОБА_1 , звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу дублікату виконавчого листа виданого на підставі заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.07.2022 року по справі № 488/3391/21 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" ( юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 50-Б; адреса листування: м. Київ, пр. Ю.Гагаріна, 23, а/с 57) заборгованість за кредитним договором № від 03.12.2019 р. у загальному розмірі 153 059,76 грн., судовий збір в розмірі 2 295,90 грн.

Обґрунтовуючи заяву тим, що 20.03.2023 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у виконавчому листі, виданого на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва у справі № 488/3391/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 3 грудня 2019р., на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, ЗО, Реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»).

Однак, при укладанні Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказаний виконавчий лист № 488/3391/21 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не передавався новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий лист № 488/3391/21 виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у органах ДВС або ПВ на виконанні не перебуває та не перебував раніше.

Отже, виконавчий лист № 488/3391/21 виданий Корабельним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованості, на виконанні у відповідних органах ДВС або ПВ не перебувають, первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» не передавалися новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відповідно до суду також не поверталися.

У зв`язку з укладанням Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами у ТОВ «ФК «ЄАПБ» виникла необхідність приймати матеріали кредитних справ, направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатись до суду із заявою про заміну стягувача.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «ЦФР» 22.03.2023 року змінило назву на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР КОМЕРЦІЙНИХ РІШЕНЬ», а також змінило вид діяльності з 64.92 Інші види кредитування на 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Володіючи інформацією, що ТОВ «ФК «ЦФР», отримував виконавчі листи по низці справ, однак не передавав їх новому кредитору, з метою витребування у первісного кредитора отриманих виконавчих листів, ТОВ «ФК» «ЄАПБ» звернулося до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТР КОМЕРЦІЙНИХ РІШЕНЬ» (до зміни назви ТОВ «ФК «ЦФР»), із проханням надіслати оригінали виконавчих листів на фактичну адресу ТОВ «ФК «ЄАПБ», однак відповідь на даний лист не отримували та оригінал виконавчих листів не отримували (докази направлення додаються).

Таким чином ТОВ «ФК «ЦФР», як стягувач виконавчий документ не передав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на звернення судового рішення до виконання.

Виконавчий лист № 488/3391/21 виданий Корабельним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 видавався 02.09.2022 року, строк пред`явлення виконавчого листа не сплив, а втрата виконавчого листа позбавляє можливості виконувати вказане рішення суду №488/3391/21.

Частиною 13 статті 7 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року вказано наступне - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наведеною статтею цивільного процесуального закону визначено підстави для звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу, якими є втрата виконавчого листа.

У випадках звернення стягувача із заявою про видачу дубліката у зв`язку із втратою виконавчого листа предметом доведення є встановлення факту втрати виконавчого документа, а причини втрати документа, які випливають з наведеного положення ЦПК України, не мають значення для вирішення заяви.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно п. 1, 5, 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таеким чином, рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист № 488/3391/21 на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини теперішнього стягувача.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Згідно з ч. З ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Homsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін...».

19.11.2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 15.15 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Відповідно до п. 17 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява про видачу дублікату виконавчого листа обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів в особі представника ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа виданого на підставі заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.07.2022 року по справі № 488/3391/21 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" ( юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 50-Б; адреса листування: м. Київ, пр. Ю.Гагаріна, 23, а/с 57) заборгованість за кредитним договором № від 03.12.2019 р. у загальному розмірі 153 059,76 грн., судовий збір в розмірі 2 295,90 грн.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Я.А. Чернявська