КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/11563/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О. Ф., Желепи О. В.

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Підодвірного Тараса Івановича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва у складі судді Будзан Л. Д.

від 22 квітня 2024 року

у цивільній справі № 758/2036/24 Подільського районного суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року на адресу Подільського районного суду міста Києва надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Т. І. про ухвалення додаткового рішення у справі № 758/2036/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо стягнення з позивача, у зв`язку з залишенням позову без розгляду, судових витрат, понесених відповідачем на надання професійної правничої допомоги в сумі 6000 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року в ухваленні додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Підодвірний Т. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким компенсувати ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Зазначає, що довіреність на представництво інтересів відповідача була подана в електронній формі із використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», що передбачено частинами 5 та 6 ст. 43 ЦПК України. Електроні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу ним відправленого шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, яка зареєструвала електронний кабінет в межах, отриманих повноважень, може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або звернення шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного повідомлення, встановленої адміністратором форми, автор доручення може його скасувати.

Враховуючи наведене, а також те, що доручення на представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 Підодвірним Т.І. було направлено представником через підсистему «Електронний суд», вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що надана стороною відповідача довіреність не відповідає вимогам щодо складання та засвідчення довіреностей, складена у довільній формі без посвідчення уповноваженими особами та підпису довірителя, відмовивши у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення .

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Маглич І.С. посилаючись на безпідставність доводів, викладених апеляційній скарзі, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи слідує, що адвокатом Підодвірним Т. І. в інтересах ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» сформована та подана до Подільського районного суду міста Києва заява про компенсацію здійснення відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До заяви представником заявника адвокатом Підодвірним Т. І. додана довіреність від 27 лютого 2024 року, яка також сформована в системі «Електронний суд» (а.с.165).

Зі змісту вказаної довіреності слідує, що ОСОБА_1 уповноважує Підодвірного Т. І. представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справі №758/2036//24 з усіма правами, які надано законом стороні у справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам та дійсна до моменту її скасування.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача до матеріалів справи не надано документів, які б підтверджували повноваження представника, визначені в ч.4 ст. 62 ЦПК України., а надана представником довіреність не відповідає вимогам щодо складання та засвідчення довіреностей, визначених положеннями діючого законодавства, складена у довільній формі без посвідчення уповноваженими особами та підпису довірителя.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавець у статті 4 ЦПК України встановив, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». (ч.4 ст. 62 ЦПК України).

Частиною 7 ст.62 ЦПК України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч.ч. 5 та 6 ст.43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.8 ст.43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі №520/20958/18.

Згідно з положеннями ч.3 ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система.

Разом з тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» у відповідному відмінку.

Відповідно до ч.8 ст.14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з пунктами 30-32 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року, користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства. Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного. Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду.

Відповідно до пунктів 34-35 вищезазначеного Положення, довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду. Довіреність в електронній формі дійсна до моменту її скасування довірителем або протягом строку, на який вона видана. При втраті чинності довіреності в електронній формі автоматично скасовуються також усі її похідні довіреності, що видані в порядку передоручення.

Так, судом встановлено, що до заяви компенсацію судових витрат представником відповідача адвокатом Підодвірним Т. І., що сформована у «Електронному суді» 15.04.2024 року, додана довіреність від 27 лютого 2024 року, яка також сформована в системі «Електронний суд» (а.с.165). Зі змісту вказаної довіреності слідує, що ОСОБА_1 уповноважує Підодвірного Т. І. представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справі №758/2036//24 з усіма правами, які надано законом стороні у справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам та дійсна до моменту її скасування.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав ненадання адвокатом Підодвірним Т. І. належним чином посвідченої довіреності на право представництва інтересів заявника, не звернув уваги на те, що електронне доручення на адвоката Підодвірного Т. І. сформовано і видано за допомогою засобів та відповідних алгоритмів підсистеми «Електронний суд», з використанням електронних кабінетів й цифрових підписів. Підсистемою «Електронний суд» автоматично сформовано таке електронне доручення й додано до заяви, яка подана представником від імені довірителя.

Судом першої інстанції, в порушення вищевказаних вимог закону, не враховано, що у заявника та її представника, як користувачів підсистеми «Електронний суд», відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд електронного доручення, оскільки саме система його формує за відповідним алгоритмом і зразком. Отже, внесення будь-яких інших реквізитів за бажанням заявника на такій довіреності є неможливим.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав ненадання адвокатом Підодвірним Т. І. належним чином посвідченої довіреності на право представництва інтересів відповідача ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, оскільки знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги щодо помилковості ухвали суду першої інстанції, така ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Підодвірного Тараса Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2024 року.

Судді Є. П. Євграфова

О. В. Желепа

О. Ф. Мазурик