Справа № 573/1281/24
Номер провадження 2/573/301/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Сумського району Сумської області про встановлення юридичних фактів належності земельної частки (паю), родинних стосунків та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,64 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлому на підставі сертифікату серії НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року, виданим на ім`я ОСОБА_2 . Спадщину після померлого прийняв він та його мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що спадщину після смерті матері, в тому числі, і ту, яку вона фактично прийняла, але юридично не оформила, після смерті батька, прийняв він. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) нотаріус йому відмовила у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив встановити факт належності його батьку сертифікату на право на земельну частку (пай) та визнати за ним, тобто позивачем, право власності на цю частку в порядку спадкування за законом.

11 липня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у вказаній цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання (а. с. 40).

12 серпня 2024 року представник позивача - адвокат Василець С.О. подав заяву про збільшення позовних вимог та просив додатково встановити юридичний факту родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, є батьком позивача ОСОБА_1 (а. с. 71-90, 97-122).

Ухвалою від 13 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду на 06 вересня 2024 року з участю сторін (а. с. 93).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Василець С.О. не прибули, останній подав клопотання про розгляд справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а. с. 125).

Представник відповідача Річківської сільської ради Сумського району Сумської області у судове засідання не прибув без повідомлення причин, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи (а. с. 94-95).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач ОСОБА_1 . У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому 27 жовтня 1960 року на російській мові, його батьками записані « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » (а. с. 8).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а. с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все його майно та майнові права.

Згідно з довідкою відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26 липня 2017 року №394/162-17 ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектарів на території Горобівської сільської ради у САПТЗТ «Вир» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року, виданий на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року №97. Сертифікат, одержаний на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів (а. с. 9-12).

Отже, враховуючи, що сертифікат серії НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року втрачений, а зазначені докази у своїй сукупності підтверджують той факт, що він дійсно належав ОСОБА_2 , тому позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності ОСОБА_2 вказаного сертифікакту підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що прізвище батька позивача у свідоцтві про смерть, сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року зазначено як ОСОБА_2 .

Прізвище позивача у паспорті зазначено як ОСОБА_1 (а. с. 6).

Як зазначалося вище, у свідоцтві про народження позивача на російській мові його батьками записані « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ».

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30 липня 2024 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 105).

Згідно з рішенням Білопільського районного суду від 27 грудня 2023 року, яке набрало законної сили 27 січня 2024 року, за позивачем ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) після смерті матері ОСОБА_3 та встановлено юридичний факт належності ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 28 березня 1996 року, що виданий на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 18-21).

Через розбіжності у написанні прізвища позивача та його батька ОСОБА_2 у особистих документах ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадщину, що залишилась після смерті свого батька.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, був батьком позивача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому позовні вимоги позивача про встановлення факту родинних стосунків теж підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивач ОСОБА_1 (а. с. 6 зв. бік, 14-16).

Тобто судом встановлено, що позивач зі своєю матір`ю ОСОБА_3 своєчасно прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 в рівних долях по 1/2 частці, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77661178, виданою 16 липня 2024 року, інформація щодо заведення спадкової справи після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі відсутня (а. с. 46 ).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 травня 2024 року вбачається, що нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовила через те, що оригінал сертифіката на вказану земельну частку (пай) втрачений (а. с. 17).

На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), але у зв`язку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачено, вони позбавлені можливості зробити це в позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за ним право власності за 1/2 частину означеної вище земельної частки (паю) в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/2 частину вказаної земельної частки (паю) в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за життя прийняла її після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але свідоцтво про право власності не отримала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Річківської сільської ради Сумського району Сумської області (Сумська область, Сумський район, с. Річки, вул.. Центральна, буд.6) про встановлення юридичних фактів належності земельної частки (паю), родинних стосунків та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, був батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Горобівка Білопільського району Сумської області.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267 та виданий на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 27 березня 1996 року №97, у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Вир» Білопільського району Сумської області, розміром 4,64 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, право власності на 1/2 частку земельної частки (пай) розміром 4,64 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Вир» Білопільського району Сумської області, належну померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 27 березня 1996 року №97, та на 1/2 частку земельної частки (пай) розміром 4,64 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Вир» Білопільського району Сумської області, належну померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3 від 28 березня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №267, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 27 березня 1996 року №97 ОСОБА_2 , яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Суми, але свідоцтво про право власності не отримала.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя