Єдиний унікальний номер: 378/911/23
Провадження № 2/378/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в смт. Ставище справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , з посиланням на наступне.

14 вересня 2020 р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитний договір № від 14 вересня 2020р.

На підставі договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) новому кредитору АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

19.03.2018 ОСОБА_1 уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/4510824-СК, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію AT "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії Кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту; направлення Клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та/або про закриття Поточного рахунку.

21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, a AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 за вищевказаними кредитними договорами: за договором від 14.09.2020 в сумі 15047,48 грн., з яких 10302,40 грн. по тілу кредиту, 1.44 грн. за відсотками, 4743,64 грн. за комісією; за договором від 19.03.2018 в сумі 2906,61 грн., з яких 1500,00 грн. по тілу кредиту, 1406,61 грн. за відсотками,. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому- передачі Реєстру Прав Вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу за вказаними кредитними договорами.

Згідно п. 2.3. Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних AT «ТАСКОМБАНК» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від AT «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому- передачі Реєстру Прав Вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаними кредитними договорами: за договором № від 14.09.2020 в сумі 15047,48 грн. та за кредитним договором № 002/4510824-СК від 19.03.2018 в сумі 2906,61 грн., а всього 17954,09 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 27.11.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 44).

В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомлене належним чином (а. с. 93), до суду вказане товариство 22.12.2023 подало відповідь на відзив (а. с. 68-74), справу просить розглядати без участі його представника, додатково додавши платіжну інструкцію від 21.03.2023 № 19506 (а. с. 84), по якій позивачем на користь AT «ТАСКОМБАНК» перераховано 1671977,18 грн. в якості оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, та зазначивши у відповіді на відзив додатково наступне. По кредитному договору від 14.09.2020 загальна сума/ліміт кредиту складає - 12364,73 грн. Відповідно до умов вказаного кредитного договору ОСОБА_1 доручив кредитодавцю за рахунок отримуваного кредиту виплатити/сплатити грошові кошти за реквізитими, які зазначені в п.п.1.4. Кредитного договору, серед яких: 11735,21 грн. - погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 15.10.2019; 300,00 грн. - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU від 14.09.2020.; 329,52 грн. - оплата страхового платежу за договором страхування №-С від 14.09.2020. В п.5 паспорту кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» викладено Інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника. 19.03.2018 відповідач уклав з АТ "ТАСКОМБАНК" Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/4510824-CK, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію яка розміщена на веб- сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Згідно Паспорту споживчого кредиту за продуктами («Велика п`ятірка», «Weekend card») орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 1211,56 грн. на прикладі суми кредитного ліміту 1000,00 грн. та його погашення впродовж 12 місяців. З відзиву на позовну заяву вбачається, що Відповідач підтверджує підписання вказаної Заяви-Договору №002/4510824-CK, погодження Графіку платежів та розрахунку. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами надання кредиту під час підписання вищевказаних Кредитних договорів, чи про зарахування та розподілення сплачених коштів, Відповідачем висловлено не було. Відповідач не додав до Відзиву власного розрахунку заборгованості. Також не надано доказів того, яку саме суму заборгованості було сплачено Відповідачем по кредиту. У законодавстві України не передбачено обов`язку Правонаступника кредитора мати підтвердження направлення Боржнику повідомлення про відступлення права вимоги. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Щодо строків позовної давності стосовно Договору від 19 березня 2018 р. - вказаний договір було укладено строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, договір діє до повного виконання сторонами договору взятих на себе зобов`язань. З урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України в Постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме 21.03.2023, адже тільки з цього моменту Позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов 'язань (а. с. 68-74).

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив заяву, в якій справу просить розглядати без його участі (а. с. 124), до суду подав відзив 14.12.2023 (а. с. 55-67), в задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на наступне. Позивачем не надано доказів укладення з ним (відповідачем) кредитного договору № від 14 вересня 2020р., не надано суду доказів, що один з оригіналів договору був переданий йому, як споживачу, не надано доказу сплати ним відповідної суми грошей, яка засвідчувала б його бажання укласти договір. Договір не містить відомостей стосовно визначеної процентної ставки, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, суму ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача та інше. Паспорт кредиту містить підпис, однак це не його особистий підпис, твердження позивача, що Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщенні на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua) складають єдиний кредитний договір є хибним і необгрунтованим. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13). Щодо Договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 року позивач не надає доказу, яка саме вимога відступлена відносно нього АТ «ТАСКОМБАНК», Позивач не обгрунтував, яким чином він пов`язує даний договір з кредитним договором від 14 вересня 2020р.. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивач не надає належного доказу, що первісний та новий кредитор, направли йому (позивачеві) вимогу про погашення заборгованості, повідомлення про зміну кредитора. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 березня 2018 року він (відповідач) згідно графіка платежів повинен був здійснювати погашення заборгованості в строк 12 місяців до 25.03.2019. Позивач не надає доказів того, коли ним був сплачений останній платіж за Кредитним договором, тому керуючись графіком, можна дійти висновку, що право вимоги у Банку виникло 26.03.2019, а до суду позивач звернувся у листопаді 2023 року, тобто з порушенням строків загальної позовної давності. Про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» 21.03.2023 йому (відповідачеві) стало відомо з позовної заяви. Вказаний договір є удаваним, оскільки вчинений для приховання іншого правочину - Договору про відступлення права вимоги. Позивач не долучає доказів, які б свідчили про отримання ним грошових коштів за право відступлення грошової вимоги. Позивачем не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику за кредитними договорами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" був укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 (а. с. 17 18), згідно п. 2.1 якого Первісний кредитор (ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень") передає (відступає) новому кредитору (ПАТ "Таскомбанк") свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 2.2. заначеного договору про відступлення права вимоги сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників. (а. с. 17-18).

14.09.2020 ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитний договір № (а. с. 6), в якому зазначено, що цей Договір, паспорт кредиту № НОМЕР_1 та Умови отримання фінансових кредитів в ТОВ «ФК «ЦФР» редакції від 04.05.2022 (розміщені на сайті ТОВ "ФК"ЦФР" www.kreditmarket.ua) складають єдиний кредитний договір.

На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем додано вказаний паспорт кредиту (а. с. 7).

19.03.2018 ОСОБА_1 уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» заяву-договір № 002/4510824-СК, в розділі 8 якого зазначено, що підписанням цієї заяви-договору він акцептує Публічну пропозицію AT "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднується до умов Договору (а. с. 12 14).

Згідно Розділу 10 вказаної заяви-договору максимально можлива сума кредитного ліміту на момент укладення договору до 100 000 грн., фіксована процентна ставка за встановленим кредитним лімітом під дї пільгового періоду 0,0001 %, фіксована Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду - 39,6%, пільговий період (днів від торгової транзакції) до 55 днів, строк, на який кредит може бути одержаний 365 днів, пролонгація автоматична 365 днів.

На підтвердження факту укладення зазначеного кредитного договору позивачем додано паспорт споживчого кредиту за продуктами «Велика п`ятірка» , «Weekend Card (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит Стандартизована форма) ( с. 15).

21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, a AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а. с. 19 20).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за вказаним Договором факторингу від 21.03.2023 АТ «ТАСКОМБАНК» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр права вимоги до боржників в кількості 2656 (а. с. 21).

Згідно п. 2.1 вказаного договору факторингу перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.3. зазначеного договору факторингу відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних AT «ТАСКОМБАНК» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від AT «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому- передачі Реєстру Прав Вимог -підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.

По платіжній інструкції від 21.03.2023 № 19506 позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь AT «ТАСКОМБАНК» перераховано 1 671 977,18 грн. в якості оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 (а. с. 84).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за вказаним Договором факторингу від 21.03.2023 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги (а. с. 21).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 (а. с. 22), у вказаному реєстрі відповідач ОСОБА_2 зазначений як боржник за вищевказаними кредитними договорами:

- за кредитним договором № від 14.09.2020 в сумі 15047,48 грн., з яких 10302,40 грн. по тілу кредиту, 1.44 грн. за відсотками, 4743,64 грн. за комісією,

- за договором № 002/4510824-СК від 19.03.2018 в сумі 2906,61 грн., з яких 1500,00 грн. за тілом кредиту, 1406,61 грн. за відсотками (а. с. 22).

Відповідно до розряхунку заборгованості за кредитним договором № 14.09.2020 за період з 21.03.2023 по 31.10.2023 відповідач має заборгованість у сумі 15047,48 грн., з яких 10302,40 грн. по тілу кредиту, 1.44 грн. за відсотками, 4743,64 грн. за комісією (а. с. 11).

Відповідно до розряхунку заборгованості за кредитним договором № 002/4510824-СК від 19.03.2018 за період з 21.03.2023 по 31.10.2023 відповідач має заборгованість у сумі 2906,61 грн. з яких 1500,00 грн. за тілом кредиту, 1406,61 грн. за відсотками (а. с. 16).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Універсал Банк»).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором № від 14 вересня 2020 року, право вимоги за яким спочатку було передано (відступлено) ТОВ «ФК «ЦФР» (первісним кредитором) новому кредитору АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі вищевказаного договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 (а. с. 17-18), суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21 ).

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Таким чином, суд дійшов висновку, що згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 22 квітня 2021 року.

У розрізі викладеного, ураховуючи сталу практику Верховного Суду, яка регулює правовідносини із відступлення права вимоги (цесії) вбачається, що саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Відтак, ураховуючи вищевикладені положення закону, що регулює спірні правовідносини та встановивши, що Кредитний договір № від 14.09.2020 станом на момент укладення 07.10.2016 року Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 не був укладений, суд вважає, що відступлення (продаж) неіснуючих станом на 07 жовтня 2016 року прав вимоги та майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за Кредитним договором від 14 вересня 2020 року на користь Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» суперечить статті 514 Цивільного кодексу України.

При цьому суд критично оцінює довід позивача про те, що Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 не визнавався недійсним, зважаючи на таке.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 договір про відступлення права вимоги може бути визнаний недійсним у випадку наявності відповідної правової підстави. Наприклад, якщо такий договір укладено під впливом помилки (частина перша статті 229 ЦК України), обману (частина перша статті 230 ЦК України), насильства (частина перша статті 231 ЦК України) тощо.

Натомість, сама лише недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору між первісним кредитором та новим кредитором. Недійсність вимоги зумовлює відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. У таких випадках передання недійсної вимоги за правовою природою є невиконанням чи неналежним виконанням договору, за яким було відчужено недійсну вимогу.

Отже, недійсність вимоги не зумовлює недійсність відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що права кредитора за Кредитним договором від 14 вересня 2020 року не перейшли до Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, що, відповідно, свідчить про відсутність таких прав у позивача на підставі укладеного ним та Акціонерним товариством «Таскомбанк» 21.03.2023 року Договору факторингу.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку про те, що ні АТ «Таскомбанк», а також в подальшому позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набули прав кредитора по відношенню до відповідача ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за кредитним договором № від 14.09.2020, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Крім того, відповідач, заперечуючи проти позову щодо стягнення заборгованості за обома вищевказаними кредитними договорами, зазначає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про обставини отримання ним грошових коштів, не були надані до суду.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було надано копії кредитних договорів, договорів факторингу, витяги з Реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів від 14.09.2020, від 19.03.2018 та наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Водночас, відповідач по справі ОСОБА_1 стверджує, що банк не підтвердив виконання свого обов`язку щодо видачі йому коштів за цими договорами жодним належним і допустимим доказом, зокрема, первинними документами.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77 - ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що заборгованість відповідача по укладених кредитних договорах складає 17954,09 грн. (відповідно до розрахунків заборгованості), матеріали справи не містять.

Таким чином, не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів. З огляду на наведене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 15, 18, 510, 512 514, 516, 517, 519, 633 ч. 1, 634 ч. 1, 638, 1047, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279 ч. 5 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30,

Відповідач: ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 15.01.2024.

Суддя Н. М. Марущак