Справа №567/1394/24
Провадження №2/567/477/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

В обґрунтування позову вказує, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який було розірвано 12.09.2017 рішенням Острозького районного суду Рівненської області. Від даного шлюбу 11.08.2006 у них народилася вона - ОСОБА_1 .

Вказує, що на даний час навчається на факультеті образотворчого мистецтва, Університету ім.Миколая Коперника в Торуні, Польша, форма навчання денна, перший ступінь, плановий термін закінчення навчання 20.09.2026. На період навчання вона проживає у Домі студента, місце у гуртожитку надане на період з 01.12.2023 до 20.09.2025, та щомісячна оплата за гуртожиток становить 550 злотих, що у гривневому еквіваленті становить орієнтовно 5500 грн.

Вказує, що потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, оскільки змушена нести постійні витрати на придбання підручників, наукової літератури, канцелярського приладдя. Вказує, що її матір забезпечує її матеріально, оплачує вартість проживання, харчування, проте не здатна самостійно здійснювати її утримання на період навчання.

Позивач посилається на те, що самостійно її матір не може забезпечити необхідне утримання достатнє для забезпечення її гармонійного розвитку та навчання .

Відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Враховуючи наведені обставини, відповідно до ст.199 СК України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення нею навчання, або досягнення двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 22.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін, та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій просить справу розглядати без її участі.

В поданій на адресу суду заяві представник позивача просить здійснювати розгляд справи в його відсутність, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій вказав, що позов визнає частково, оскільки на даний час не має постійного місця роботи, живе за рахунок тимчасових підзаробітків, тому погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.09.2027 рішенням Острозького районного суду. (а.с.12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21.08.2006, ОСОБА_3 вказана матір`ю, а відповідач - ОСОБА_2 батьком ОСОБА_1 (актовий запис № 39 від 21.08.2006). (а.с.11)

З 01.10.2023 ОСОБА_1 навчається на факультеті образотворчого мистецтва, Університету ім. Миколая Коперника в Торуні, Польща, форма навчання - денна, перший ступінь, плановий термін закінчення навчання 20.09.2026. Дані обставини підтверджуються - довідкою факультету образотворчого мистецтва Університету ім. Миколая Коперника в Торуні від 21.05.2024 та її перекладом з польської мови на українську мову від 17.06.2024. (а.с.18,19)

На час навчання ОСОБА_1 поселена та проживає у Домі студента, місце у гуртожитку надане на період з 01.12.2023 до 20.09.2025, щомісячна оплата за гуртожиток становить 550,00 злотих, заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку вона не має, що підтверджується - довідкою Студентського дому № 2 Університету ім. Миколая Коперника в Торуні від 18.07.2024, та її перекладом з польської мови на українську мову від 26.07.2024. (а.с.20,21)

Самостійно її матір не може забезпечити необхідне та достатнє утримання достатнє для її гармонійного розвитку та навчання, оскільки весь її дохід складається з заробітної плати яку вона отримує за виконання своїх посадових обов`язків на посаді помічника вихователя у Оженинському ліцеї ім. Тараса Григоровича Шевченка, розмір її заробітної плати за червень 2024 року, зокрема, склав 8434,50 грн., з якого було відраховано 1518,21 грн. податку на доходи фізичних осіб та 126,52 грн. військового збору, відтак до виплати - 6789,77 грн., що підтверджується - довідкою про доходи управління освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області №432 від 07.08.2024. (а.с.22)

З довідки виданої ПФ України про індивідуальні відомості про застраховану особу від 30.08.2024 встановлено, що ОСОБА_2 до 2022 року отримував щомісячні виплати.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не отримує від батька матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки протилежних доказів суду не надано.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 у справі №6-186ц14.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оскільки відповідач коштів на утримання дочки не надає, і протилежних доказів суду не надано, хоча відповідач зобов`язаний це робити на підставі ст.199 СК України, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти, пов`язані з її навчанням.

Окрім того, судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позову суд враховує, що позивач є студенткою денної форми навчання, тобто не має можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно, а отже потребує матеріальної допомоги батьків не тільки щодо оплати навчання, а і для інших потреб, як то харчування, придбання одягу, необхідних для навчання підручників, проживання в гуртожитку тощо.

Одночасно, суд виходить з того, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач ОСОБА_2 , як батько, може надавати таку матеріальну допомогу своїй дочці.

Також суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою.

Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його поганий стан здоров`я, неможливість сплачувати аліменти.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що на утриманні відповідача перебувають інші особи.

Одночасно суд враховує, що позивачем не надано доказів офіційного працевлаштування відповідача та розміру його заробітку.

Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Вирішуючи спір, судом також взято до уваги принцип рівності обов`язку батьків в утриманні дитини, те що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання.

Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій навчанням та супутніми витратами, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу дочці, яка продовжує навчатися.

Таким чином, враховуючи, що дочка відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а також враховуючи, що позивач навчається на денній формі навчання, з урахуванням місцезнаходження навчального закладу, (вартість харчування, проїзду, проживання, інших послуг) та розмір прожиткового мінімуму, матеріальний стан відповідача, з якого не стягуються аліменти на утримання інших особі, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, будуть достатніми для належного утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відповідатиме обставинами справи та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін, а також чинному законодавству.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 14.08.2024, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-182, 192, 199 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 212, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2024 до закінчення нею навчання або досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.