МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Справа №370/1400/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової (матеріальної) та немайнової (моральної) шкоди завданої злочином,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про відшкодування майнової (матеріальної) та немайнової (моральної) шкоди завданої злочином, в якому просила: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь, у відшкодування заподіяної відповідачем матеріальної (майнової) шкоди гроші, в сумі 445 533 (чотириста сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять три) гривні, а також моральної (не майнової) шкоди гроші, в сумі - 100 000 (сто тисяч) гривень.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 23.05.2019 року близько 10:30 години ОСОБА_2 перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у довготривалих неприязних відносинах із позивачкою, яка проживає по сусідству по АДРЕСА_2 , та з близькими родичами позивачки, спланував та підготував знищення її житлового будинку.

Діючи заздалегідь сплановано та умисно з мотивів помсти, з метою знищення житлового будинку позивачки шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_2 підійшов до приміщення житлового будинку та кинув на його дах підпалену ганчірку, яку попередньо змочив паливно-мастильною рідиною.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_2 виникла пожежа для розпалювання якої останній виконав всі необхідні дії, при цьому у подальшому він тривалий час перешкоджав наряду пожежників 32 Державної пожежно-рятувальної частини ліквідувати пожежу. В результаті пожежі житловий будинок ОСОБА_1 був суттєво пошкоджений і не підлягав використанню за його призначенням до проведення капітального ремонту.

За даним фактом Макарівським відділком поліції було відкрито кримінальне провадження та проведено досудове розслідування, по закінченню якого до Макарівського районного суду був направлений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2

05.10.2021 року вироком Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

13.09.2022 року ухвалою Київського апеляційного суду вирок Макарівського районного суду Київської області залишений без змін.

В результаті злочинних дій ОСОБА_2 житловий будинок ОСОБА_1 був фактично повністю знищений та у зв`язку із категоричною відмовою відповідача відшкодувати завдані збитки, вона була вимушена замовляти та оплачувати за власний рахунок ряд будівельних матеріалів та будівельних послуг для відновлення знищеного будинку загальна вартість яких склала 445 533 гривні. Таким чином в результаті вчиненого відповідачем злочину, позивачка ОСОБА_1 зазнала матеріальних збитків, загальна сума матеріальної шкоди складає 445 533 гривні.

Окрім матеріальних збитків в результаті злочинних дій відповідача ОСОБА_1 понесла моральні збитки, які полягають у витратах немайнового характеру, що сталися наслідок вчиненого злочину, які вона оцінює у 100 000,00 грн.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали від 29.05.2024 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 20.06.2024 року за місцем свого перебування, а саме: Державна установа «Київський слідчий ізолятор», що підтверджується рекомендованим повідомленням № 070.

Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Вироком Макарівського районного суду Київської області 05.10.2021 року, який набрав законної сили 13.09.2022 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років (а.с. 16-19).

Вказаним вироком встановлено, що 23.05.2019 року близько 10:30 години, ОСОБА_2 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в довготривалих неприязних відносинах з ОСОБА_1 , яка проживає по сусідству по АДРЕСА_2 , та її близькими родичами, діючи умисно, з метою знищення її житлового будинку, вартістю 426960 грн., розташованого за вищевказаною адресою, шляхом підпалу, з мотивів помсти, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та свідомо припускаючи їх настання, підійшов до житлового будинку ОСОБА_1 , та кинув на дах будинку запалену ганчірку, попередньо змочену пально-мастильною рідиною. Внаслідок умисних дій ОСОБА_2 , виникла пожежа, яка могла завдати матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_1 , у великих розмірах, а саме на суму 426 960 грн., проте виконавши усі дії, які ОСОБА_2 , вважав необхідними для доведення злочину до кінця, зокрема кинув змочену пально-мастильною речовиною ганчірку на дах будинку потерпілої, не допускав пожежників на місце події для гасіння пожежі, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі у зв`язку з тим, що пожежу було ліквідовано працівниками 32 Державної пожежно-рятувальної частини у смт. Макарів ГУ ДСНС України в Київській області.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказала позивач та що не заперечив відповідач, в результаті злочинних дій ОСОБА_2 житловий будинок ОСОБА_1 був фактично повністю знищений та у зв`язку із категоричною відмовою відповідача відшкодувати завдані збитки, позивач була вимушена замовляти та оплачувати за власний рахунок ряд будівельних матеріалів та будівельних послуг для відновлення знищеного будинку загальна вартість яких склала 445 533,00 гривні. Вказані обставини підтверджуються товарними, фіскальними чеками, рахунками-фактурами та видатковими накладними на придбання різних будівельних матеріалів, а також кошторисом виконаних робіт щодо відновлення житлового будинку (а.с. 20-55).

При цьому, судом встановлено, що в результаті вчиненого відповідачем злочину, позивачка ОСОБА_1 зазнала матеріальних збитків, загальна сума матеріальної шкоди складає 445 533,97 гривні, які підтверджені письмовими матеріалами справи.

Вирішуючи позовні вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права дальні збитки). Частиною третьою даної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди у заявленому позивачем розмірі, а саме 445 533,00 грн, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Як вказала позивач, окрім матеріальних збитків в результаті злочинних дій відповідача вона понесла моральні збитки, які полягають у витратах немайнового характеру, що сталися наслідок вчиненого злочину.

В обґрунтування моральної шкоди позивач вказала, що власне самі злочинні дії відповідачем були вчинені умисно, з усвідомленням суспільно-небезпечного їх характеру, супроводжувалися цинізмом і зухвалістю і характеризуються явною зневагою до встановлених норм поведінки та прийнятих норм людської моралі і сталися незалежно від її волевиявлення.

Вся подія та наслідки злочину призвели до суттєвої проблематизації особистого життя, що проявилося у наступних негативних обставинах: - дізнавшись про знищення будинку перенесла значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям страху, напруги, розпачу, безпорадності, тривоги за своє життя у подальшому; - в продовж всього періоду відновлення будинку почувалася як джерело клопоту та обмежень життя близьких родичів, які приймали активну участь та допомогу; - переживала з приводу своєї залежності від сторонньої допомоги, несамостійності, психоемоційна напруга значно вплинула на характерологічні особливості, що проявилося у підвищеній образливості, дратівливості, знервованості, зниженні настрою, песимістичних настановах щодо майбутнього; - обурена поведінкою відповідача, його зухвалістю, агресивністю та жорстокістю, нехтуванням елементарних норм моралі, поведінки та правопорядку, переживала образу з приводу подальшого байдужого ставлення відповідача до неї як постраждалої від його злочинних дій. Внаслідок перенесеного стресу у неї сформувався страх та почуття тривоги при перебуванні не тільки на вулиці серед різних людей, але й при перебуванні у власному подвір`ї чи помешканні, розвинулося почуття недовіри до людей взагалі.

Наслідки вчинених умисних злочинних дій відповідача постали для позивача суттєво психотравмуючими, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, дотепер обмежують можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили моральні страждання. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Кількісний еквівалент завданої моральної шкоди позивачка оцінює в 100 000 гривень, при цьому переконана, що саме вказана грошова сума може компенсувати її моральні страждання та відшкодувати завдані моральні збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 цієї Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приймає доводи позивача, що відповідачем завдано позивачу моральних та душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна, проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 25 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена при подачі позову від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено частково у загальному розмірі 470 533,00 грн, тому судовий збір з урахуванням задоволених позовних вимог майнового характеру у розмірі 445 533,00 грн та про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь держави у загальному розмірі 5 212,33 грн (4 455,33 + 757,00) - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 82, 83, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової (матеріальної) та немайнової (моральної) шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відшкодування заподіяної матеріальної (майнової) шкоди 445 533 (чотириста сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок, а також моральної (не майнової) шкоди - 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 5 212,33 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.09.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_4 .

Суддя Л.В. Білоцька