Справа № 495/4431/24
Номер провадження 2/495/2762/2024
14 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
при секретарі Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громади, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Сергіївської територіальної громади у якій просить суд:
- ?? визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за №1856/Б від 16 вересня 1998 року - житлового будинку житловою площею 37,7 кв. м з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 та зареєстрований Одеською товарною біржею за №1856 від 10 вересня 1998 року.
В обґрунтування позову зазначає, що 16.09.98 року між ОСОБА_1 , з однією сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, був укладений договір №1856/Б купівлі - продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого ОСОБА_2 продала, а, ОСОБА_1 , купила домоволодіння з господарськими будівлями, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння на момент укладення між сторонами договору купівлі продажу складалось із житлового будинку, літ. «А» житловою площею 37,7 кв. м., сараю, літ. «Д», літної кухні, літ. «Е», гаража, літ. «Б», сараїв літ.
«В», «Г», літної кухні, літ. «Ж», дерев`яного туалету, літ. « 3», споруд №№ 1-4 будівель та огорожі, які розташовані на земельній ділянці площею 0,32 га.
Договір №1856/Б купівлі продажу нерухомого майна від 16.09.98 року між ОСОБА_2 та Позивачем був укладений та зареєстрований на Одеській товарній біржі (представництво у м. Білгород-Дністровський) з підстав, передбачених ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", і нотаріально не посвідчувався. На виконання умов даного договору купівлі продажу як Відповідач, що діяв як продавець, так і Позивач, що діяла як покупець, повністю виконали істотні умови даного договору купівлі продажу нерухомого майна. Зокрема Продавець, після укладення договору купівлі продажу та отримання від покупця коштів у сумі 10 867 гривень, які відповідно до п. 5 договору складали ціну договору, звільнили домоволодіння та передали його покупцеві. У свою чергу Позивач, як покупець по договору, після підписання договору та проведення повного розрахунку з покупцями прийняла звільнене домоволодіння, зареєструвала право власності на нього у БТІ м. Білгород-Дністровський, зареєструвалася за даною адресою де і проживає до цього часу, здійснює фактичне володіння даним нерухомим майном, сплачуючи всі передбачені комунальні платежі та утримуючі майно в належному стані згідно з його цільовим призначенням. Під час, та після укладення договору купівлі продажу Позивач та ОСОБА_2 усно домовились, що у випадку виникнення будь яких питань, зокрема щодо необхідності нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна, сторони вчинять даний договір за попередньою домовленістю щодо розподілу наявних витрат. Оскільки в Позивача виникла необхідність розпорядитись належним їй домоволодінням, Позивач звернулася до ОСОБА_2 з проханням щодо нотаріального посвідчення договору від 16.09.1998 року, однак позивачу стало відомо, що продавець померла.
У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 травня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явились.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій позов підтримала, просила справу розглядати без її участі.
Представник Сергіївської територіальної громади в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки, яка надсилалася судом на адресу відповідача. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Фактичні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16.09.98 року між ОСОБА_1 , з однією сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, був укладений договір №1856/Б купівлі - продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого ОСОБА_2 продала, а, ОСОБА_1 , купила домоволодіння з господарськими будівлями, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння на момент укладення між сторонами договору купівлі продажу складалось із житлового будинку, літ. «А» житловою площею 37,7 кв. м., сараю, літ. «Д», літної кухні, літ. «Е», гаража, літ. «Б», сараїв літ.
«В», «Г», літної кухні, літ. «Ж», дерев`яного туалету, літ. « 3», споруд №№ 1-4 будівель та огорожі, які розташовані на земельній ділянці площею 0,32 га.
Договір №1856/Б купівлі продажу нерухомого майна від 16.09.98 року між ОСОБА_2 та Позивачем був укладений та зареєстрований на Одеській товарній біржі (представництво у м. Білгород-Дністровський) з підстав, передбачених ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", і нотаріально не посвідчувався. На виконання умов даного договору купівлі продажу як Відповідач, що діяв як продавець, так і Позивач, що діяла як покупець, повністю виконали істотні умови даного договору купівлі продажу нерухомого майна. Зокрема Продавець, після укладення договору купівлі продажу та отримання від покупця коштів у сумі 10 867 гривень, які відповідно до п. 5 договору складали ціну договору, звільнили домоволодіння та передали його покупцеві. У свою чергу Позивач, як покупець по договору, після підписання договору та проведення повного розрахунку з покупцями прийняла звільнене домоволодіння, зареєструвала право власності на нього у БТІ м. Білгород-Дністровський, зареєструвалася за даною адресою де і проживає до цього часу, здійснює фактичне володіння даним нерухомим майном, сплачуючи всі передбачені комунальні платежі та утримуючі майно в належному стані згідно з його цільовим призначенням. Під час, та після укладення договору купівлі продажу Позивач та ОСОБА_2 усно домовились, що у випадку виникнення будь яких питань, зокрема щодо необхідності нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна, сторони вчинять даний договір за попередньою домовленістю щодо розподілу наявних витрат. Оскільки в Позивача виникла необхідність розпорядитись належним їй домоволодінням, Позивач звернулася до ОСОБА_2 з проханням щодо нотаріального посвідчення договору від 16.09.1998 року, однак позивачу стало відомо, що продавець померла.
Позиція суду та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.224 ЦК України(в редакції 1960 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.128 ЦК України(в редакції 1960 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно дост.153 ЦК України(в редакції 1960 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторонапродавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.
Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно зіст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 2ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громади, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Висновки за результатами розгляду справи
На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громади, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист прав позивача та відповідач не заперечує проти задоволення вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 90, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 293 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громади, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за №1856/Б від 16 вересня 1998 року - житлового будинку житловою площею 37,7 кв. м з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 та зареєстрований Одеською товарною біржею за №1856 від 10 вересня 1998 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Боярський