Справа № 951/642/24
Справа № 2/951/243/2024
УХВАЛА

09 вересня 2024 року

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Козівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 як представник позивача звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Козівської селищної ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 до позовної заяви долучила нотаріально посвідчену довіреність як підставу для надання їй повноважень здійснювати представництво в порядку, передбаченому ч.2 ст.60 ЦПК України.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суддя доходить такого висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Приписами ч. 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Аналогічні приписи містить й ст. 131-2 Конституції України, згідно з якою виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових спорів, справ незначної складеності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов?язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, законодавцем чітко визначено перелік справ, представником у яких може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність.

Предметом спору у даній справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто спір щодо спадкування.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Отже, з врахуванням вимог п. 2 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України і в контексті положень Рішення Конституційного Суду № 10-р(II)/2023 від 22.11.2023 дана справа не може бути визнана судом малозначною.

Враховуючи, що справа не є малозначною та не належить до інших категорій, у яких законом визначено винятки щодо представництва у суді іншою особою, окрім адвоката, тому представником у даній справі може бути виключно адвокат.

Позовна заява в інтересах ОСОБА_1 підписана ОСОБА_2 , яка діє в її інтересах на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом.

Доказів того, що ОСОБА_2 є адвокатом до матеріалів справи не додано.

Враховуючи те, що вказана справа підлягає розгляду лише в загальному позовному провадженні, позовна заява подана представником за довіреністю, а доказів, передбачених ч.4 ст.62 ЦПК України, того, що вона є адвокатом, до матеріалів справи не додано, тому доходжу висновку, що позовна заява підписана особою, яка немає права її підписувати.

Приписами п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За вищенаведених обставин, суд доходить висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником ОСОБА_2 до Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачеві.

Вказане не є перешкоджанням позивачу у праві на доступ до суду, яке закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 до Козівської селищної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 261 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 09.09.2024.

Суддя Р.В. Чапаєв