Справа № 303/5401/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Галамба Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок та надвірні споруди, яке видане на підставі рішення виконкому Великолучківської сільської ради від 12.01.2002 року за № 02, ОСОБА_2 , є власником 1/3 житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина також стверджується і витягом з Державного реєстру речових прав.

На підставі рішення 25 сесії 4 скликання Великолучківської сільської ради народних депутатів від 14.01.2002 року громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мешканцям АДРЕСА_1 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №229. Таким чином, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 353194945 ОСОБА_2 на підставі спільної часткової власності володіє 1/3 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

11.11.2023 року державним нотаріусом Другої Мукачівської державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № І- 852, та на ім`я позивача ОСОБА_2 , було зареєстровано 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складає частину спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначено, що право власності на 1/3 обов`язкову частку спадкового майна не видано. Зазначене стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав № 354027396.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-834. виданого державним нотаріусом Другої Мукачівської державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю., за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1383 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :10:105:0267. Також зазначено, що право власності на 1/3 обов`язкову частку спадкового майна не видано. Дане стверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 353185132.

Власником 1/3 частки у праві власності на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 являється відповідач. ОСОБА_3 , яка 27.08.2021 року подала заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері - ОСОБА_5 , як спадкоємець, що має право на обов`язкову частку у праві власності на спадкове майно. Хоча право власності на спірне майно за відповідачем ще не зареєстроване, однак, в силу змісту норм спадкового права та норм глави 29 ЦК України, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття. Таким чином, відповідач по справ фактично є власником 1/3 частки на житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, за будинком здійснює догляд лише позивач, який там проживає зі своєю сім`єю що підтверджується витягом № 1010/13-20 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Однак, зважаючи на те, що відповідач сам її не використовує, не бажає домовлятись і позасудовому порядку (не приймає його пропозицій щодо грошової компенсації вартості його частки та не має наміру придбавати його частку, позивач змушений вирішувати даний спір в судовому порядку з метою припинення права відповідача на частку у праві власності на будинок та земельну ділянку

Відповідач з 1981 року вибула з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується відповідною довідкою. На теперішній час точне місце знаходження відповідача - невідоме. ОСОБА_3 виїхавши в 1981 році за межі території України, жодної участі в утриманні будинку чи земельної ділянки не приймає.

Наразі, визначити порядок користування будинком та земельною ділянкою з відповідачкою - неможливо, внаслідок чого позивач фактично позбавлений можливості вільно володіти ті користуватися належною йому часткою у спільному майні.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен і співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна і натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації.

У ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умові попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тобто ст. 365 ЦК України передбачає реалізацію права співвласників на припинення прав власності одного із співвласників на його частку в спільному майні за наявності будь-якої передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але можуть бути застосовані за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласникам та членам його сім`ї.

Таким чином, при вирішенні позову, пред`явленого на підставі ст. 365 ЦК Україні визначальним для прийняття судом рішення є встановлення обставини про те, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників не завдасть шкоди особі, прав власності на частку якої припиняється, а визначення істотності шкоди, яка може бути завдана співвласнику, право якого припиняється, вирішується в кожному конкретному випадку урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.

Таке тлумачення відповідає сталій судовій практиці щодо застосування положень ст. 365 ЦК України про примусове припинення частки у спільному майні, що викладено у постанова Верховного Суду від 31.01.2019 року в справі № 219/1551/17, від 27.04.2021 року в справі 7 524/2579/18, від 29.01.2021 року в справі № 629/511/17, від 24.11.2021 року в справі № 754/16751/1 (провадження № 61 -10039св21).

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.201 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18), у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року в справі № 344/120/16-ц (провадження № 61-22129св19) та у постановах Верховного Суду України від 16.01.2012 року в справі № 6-81 від 02.07.2014 року в справі № 6-68цс14, від 23.1 1.2016 року у справі № 6-1943цс 16.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що припинення права особи на часта в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласник, (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статі 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотні шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бут завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується у кожному конкретному випадку урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.

У постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження 7 61 - 4860св1 8) зазначено, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику і членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи з особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Власник, безумовно, може бути зацікавлений не тільки в отриманні грошової вартості свої частки майна, але й у реальному її використанні. Проте у випадку, коли між співвласниками відсутні порозуміння щодо використання спільного майна продуктивне володіння та користування ни виключається. Так, якщо співвласники не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно й не ведуть спільне господарство, один із них не бере участі у витратах, яких потребує утримання власності, та здійснює ремонт, можна стверджувати про неможливість спільного володіння та користування майном, адже такі обставини призводять до виникнення конфліктних ситуацій між співвласниками.

Як передбачає частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує. Це правил конкретизоване у статті 322 Кодексу, яка встановлює, що власник зобов`язаний утримувати майні котре йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз наявної у цій справі ситуації дає підстави для висновку про те, що відповідач, який набув право власності на свою частку у спадок, реального інтересу в користуванні нею не має, будинку тривалий час не мешкає, не бере участь у збереженні спільного майна, оскільки довгий період часу проживає за межами території України.

21.03.2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся д судового експерта ОСОБА_6 із заявою про проведення судової будівельно-технічної та оціночне будівельної експертизи з питання розподілу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та визначення ринкової вартості вказаного домоволодіння.

За висновками судової оціночно-будівельної експертизи № 659/12-23 від 19.06.2024 року розподіл або встановлення порядку користування об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , - в частках 2/3, яка належить ОСОБА_2 , та 1/3, власник якої станом на даний час є невизначеним, технічно неможливо.

В зв`язку з неможливістю розподілу вказаного житлового будинку не підлягають поділу і господарські будівлі і споруди.

Земельна ділянка з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , - в частках 2/3, яка належить ОСОБА_2 , та 1/3, власник якої станом наданий час є невизначеним, також не підлягає поділу.

В зв`язку з цим виокремлення із вказаної земельної ділянки 1/3 її частки, як самостійного об`єкта із самостійним виїздом на вулицю (провулок тощо) завширшки не менше 3,5 метра або ж у двір цього домоволодіння з організацією тут спільного заїзду, є неможливими.

Ринкова вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , становить: 678 009 грн. 10 коп. Таким чином, відповідно, 1/3 частини від цієї суми складає: 226 003 грн. 03 коп.

Сторони в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують просять їх задоволити.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2024 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Однак, у наданий судом строк відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням 25 сесії 4 скликання Великолучківської сільської ради народних депутатів від 14.01.2002 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мешканцям АДРЕСА_1 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №229. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 353194945 ОСОБА_2 на підставі спільної часткової власності володіє 1/3 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-834. виданого державним нотаріусом Другої Мукачівської державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю., за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано 1/3 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1383 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :10:105:0267. Також зазначено, що право власності на 1/3 обов`язкову частку спадкового майна не видано. Дане стверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 353185132.

Власником 1/3 частки у праві власності на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 , яка 27.08.2021 року подала заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері - ОСОБА_5 , як спадкоємець, що має право на обов`язкову частку у праві власності на спадкове майно.

Позивач вказує, що за будинком здійснює догляд лише позивач, який там проживає зі своєю сім`єю що підтверджується витягом № 1010/13-20 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Однак, зважаючи на те, що відповідач сам її не використовує, не бажає домовлятись і позасудовому порядку (не приймає його пропозицій щодо грошової компенсації вартості його частки та не має наміру придбавати його частку, позивач змушений вирішувати даний спір в судовому порядку з метою припинення права відповідача на частку у праві власності на будинок та земельну ділянку.

Відповідно ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може буті припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умові попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тобто ст. 365 ЦК України передбачає реалізацію права співвласників на припинення прав власності одного із співвласників на його частку в спільному майні за наявності будь-якої передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але можуть бути застосовані за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласникам та членам його сім`ї.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 659/12-23 від 19.06.2024 року розподіл або встановлення порядку користування об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , - в частках 2/3, яка належить ОСОБА_2 , та 1/3, власник якої станом на даний час є невизначеним, технічно неможливо.

Ринкова вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , становить: 678 009 грн. 10 коп. Таким чином, відповідно, 1/3 частини від цієї суми складає: 226 003 грн. 03 коп.

24.07.2024 року представника позивача надав суду квитанцію від 23.07.2024 року на підтвердження внесення позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду суму коштів у розмірі вартості грошової компенсації відповідачу ОСОБА_3 в розмірі 226 003 (двісті двадцять шість тисяч три) гривень 03 копійки.

Зважаючи на наявність трьох із підстав, визначених ст. 365 Цивільного кодексу України, зокрема, спірний будинок є неподільним, спільне володіння і користування ним є неможливим із наведених вище обставин, припинення права власності відповідача на частку у будинку не завдасть істотної шкоди його інтересам відповідача, позивачем внесено на депозитний рахунок вартість частки належної відповідачу, відтак, суд вважає, що єдиним можливим варіантом вирішення спору, який виник між сторонами є припинення права власності на частку відповідача із стягненням в її користь компенсації вартості такої частки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 322 356, 358, 365, ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 (одну третю) частки у праві власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , з виплатою їй грошової компенсації вартості її частки у розмірі 226 003 грн. 03 коп. з депозитного рахунку суду.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на 1/3 (одну третю) частки у праві власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку з кадастровим номером :10:105:0267, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Головуючий В.О. Монич