УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 753/9835/23

провадження № 61-11508ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельникова Надія Олександрівна, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ майна.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 квітня 2017 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 531.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: меблі на кухню, які позивач оцінює у 40 000,00 грн, газову плиту, яку позивач оцінює у 1 000,00 грн, духовку, яку позивач оцінює в 10 000,00 грн, витяжку, яку позивач оцінює у 5 000,00 грн., холодильник, який позивач оцінює в 12 000,00 грн, меблі у вітальню, які позивач оцінює у 20 500,00 грн, меблі в коридор, які позивач оцінює в 8 000,00 грн, меблі у спальню, які позивач оцінює у 20 000,00 грн, телевізор Samsung, діагональ 55 дюймів, який позивач оцінює в 25 000,00 грн, телевізор Samsung, діагональ 40 дюймів, який позивач оцінює у 10 000,00 грн, телевізор Kiwi, який позивач оцінює у 5 500,00 грн, меблі у ванну кімнату, які позивач оцінює у 5 000,00 грн, на загальну суму 171 000,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_1 меблі на кухні, вартістю 40 000,00 грн, меблі у вітальні, вартістю 20 500,00 грн, меблі в коридорі, вартістю 8 000,00 грн, меблі у спальні, вартістю 20 000,00 грн., меблі у ванній кімнаті, вартістю 5 000,00 грн.

Виділено ОСОБА_2 газову плиту, вартістю 10 000,00 грн, духовку, вартістю 10 000,00 грн, витяжку, вартістю 5 000,00 грн, меблі в коридорі, вартістю 8 000,00 грн., телевізор Samsung, діагональ 55 дюймів, вартістю 25000 грн, телевізор Samsung, діагональ 40 дюймів, вартістю 10 000,00 грн, телевізор Kiwi, вартістю 5 500,00 грн.

В іншій частині позовну відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року - без змін.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Мельникову Н. О. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (resjudicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Предметом спору у цій справі є вимога немайнового характеру - про встановлення факту проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу, а також вимога майнового характеру - поділ майна.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Ціна позову за вимогу майнового характеру становить 460 630,37 грн, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн*250=757 000,00 грн).

Щодо справи в частині вимог немайнового характеру - про встановлення факту проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу, то вона не є справою, яка підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Зазначена справа є незначної складності (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України) та з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявниця, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, зазначає, що справа має для неї виняткове значення, однак належного обґрунтування таких тверджень не вказала.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявниця оскаржила судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельникова Надія Олександрівна, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ майна відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська