Справа № 214/4482/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Бушуєвою Юлією Володимирівною до ОСОБА_2 , третя особа: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (м. Дніпро, вул. Пісаржевського, 1а) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бушуєва Юлія Володимирівна, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 115651,46 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що судовим наказом Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2019 по справі № 216/5827/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 вересня 2019 року.

Внаслідок нерегулярної сплати відповідачем вказаних аліментів допущено прострочення за кожним місячним платежем. Тому представник позивача вважає за необхідне стягнути з платника аліментів на її користь пеню у розмірі 115651,46 грн. за прострочення сплати аліментів.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив залишити позов без розгляду, посилаючись на те, що він проходить військову службу, є учасником бойових дій, просить врахувати той факт, що на його утриманні знаходиться безробітна дружина ОСОБА_4 , двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 2020 року народження, посинок ОСОБА_6 . На утримання свого сина ОСОБА_3 , 2011 року народження відповідач сплачує аліменти в розмірі 50 відсотків від заробітку. Заборгованість зі сплати аліментів у відповідача виникла в той період, коли він був безробітним.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Ухвалою від 07.09.2023 (суддя Прасолов В. М.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденку С. І.

Ухвалою від 31.05.2024 прийнято до розгляду цивільну справу, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд у судовому засіданні в приміщенні суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника до суду скеровано клопотання про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки останній обґрунтував свою позицію у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що судовим наказом Центрально-Мілького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вінниці, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Кривого Рогу, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що відповідно до вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження № 61329079.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за виконачим провадженням № 61329079 станом на грудень місяць 2023 за боржником ОСОБА_7 рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 115651,46 грн. (а. с. 14).

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що за період з січня 2022 року по грудень 2023 року платником аліментів аліменти не сплачувались взагалі.

Між сторонами виник спір щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Спірні правовідносини щодо стягнення пені регулюються ст. 196 Сімейного кодексу України, частина 1 зазначеної статті передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і має бути встановлено судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).

Згідно зі ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення ст. 8 СК України та ч. 1 ст. 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1,2 ст. 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України вина платника аліментів презюмується. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної пені, як санкції, до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів того, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання аліментних зобов`язань, а заборгованість виникла через обставини, що не залежали від його волі. Розмір заборгованості та розрахунок пені відповідачем не спростовано.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки ними не спростовано презумпцію його винуватості у несплаті аліментів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів за період з січня 2022 року по грудень 2023 року, а платником аліментів даний факт не спростовано.

Позивачем надано розрахунок розміру пені за період прострочення сплати аліментів з січня 2022 року по грудень 2023 року, згідно якого загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 115651,46 грн.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відтак, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості по аліментам, що складає 115651,46 грн. за період з 01.02.2022 по 31.12.2023.

Вказана сума пені не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів.

Наданий представником позивача у позовній заяві розрахунок пені, за яким остання становитиь 144682,20 грн. здійснений за методом, визначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Суд звертає увагу позивача на неправильність визначення нею періоду нарахування пені (з 01.01.2022), що не впливає на її розмір з огляду на положення статті 196 СК України.

Заявлене представником позивача клопотання (а. с. 75 - 77) про залучення відповідного органу ДВС до участі у справі у якості третьої особи судом залишається без розгляду, оскільки вирішення цього клопотання не впливає на суть спору та не спростовує встановлений судом розмір пені.

Керуючись ст.12-13,76-81,89,141,211,223,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 115651,46 грн. (сто п`ятнадцять грн. 46 коп) за період з 01.02.2022 по 31.12.2023.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щордо предмета спору на стороні позивача: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) , Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Пісаржавського, буд. 1-а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.09.2024.

Суддя Сіденко С. І.