Справа № 510/537/24
Провадження № 2-о/510/59/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2 , Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні заяви наполягала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечень щодо заяви не мав, просив про розгляд справи у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) заперечень щодо заяви не мав, просив про розгляд справи без його участі також.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рені Одеської області. Згідно свідоцтва про народження заявника, складеного на російській мові, її батьками вказані: батько « ОСОБА_3 », матір « ОСОБА_4 ». Також у заявника є рідний брат ОСОБА_2 (заінтересована особа у справі), згідно свідоцтва про його народження, складеного на російській мові, його батьками аналогічно вказані: батько « ОСОБА_3 », матір « ОСОБА_4 ». Заявник після свого ОСОБА_5 мешкала разом із батьками, виховувалась ними спільно в родині. У 1995р. вона отримала паспорт громадянина України. При отриманні паспорту громадянина України прізвище заявника було перекладено на українську мову і записано як « ОСОБА_6 ». У подальшому, всі документі, що видавались на ім`я заявника, були також оформлені на прізвище « ОСОБА_6 ». Так, у дипломі молодшого спеціаліста про закінчення Одеського фінансово-економічного коледжу, свідоцтві про укладення шлюбу заявника її прізвище вказане як « ОСОБА_6 » також. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір заявника ОСОБА_8 . Згідно паспорту громадянина України прізвище рідного брата заявника записане як « ОСОБА_9 ».

У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 заявник звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, у проведенні вищевказаної нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено, було рекомендовано звернутися до суду. Причиною відмови в оформленні прийняття спадщини заявником було встановлення різночитання прізвищ між нині померлими матір`ю, батьком та їх донькою нині заявником у справі, які завадили підтвердити родинні зв`язки та оформити відповідні документи.

Так, у свідоцтві про народження заявника прізвища її батьків співпадають із її прізвищем (оскільки даний документ був оформлений на російській мові). Надалі, при отриманні паспортів громадянина України, прізвище заявника у паспорті було зазначено як « ОСОБА_6 », а прізвище батьків, рідного брата як « ОСОБА_9 ». На підставі паспорта громадянина України були оформлені свідоцтва про смерть батьків заявника.

Ситуація, що склалася, не дає можливості встановити родинність відносин між батьками і донькою, між братом і сестрою та підтвердити сімейні зв`язки між ними, створює перешкоди у вирішенні питання про прийняття спадщини.

Щодо заявлених вимог, обставин справи сторони не заперечували, факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи судом встановлені.

Заслухавши пояснення заявника, який наполягав на задоволенні заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту у т.ч. родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Про те, що заявник являється донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а вони в свою чергу являються її батьками, свідчать: викладені у заяві обставини, свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про смерть ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у яких дані щодо дати народження, місця народження нині померлих збігаються із даними, вказаними у свідоцтві про народження заявника. Про те, що заявник являється рідною сестрою ОСОБА_2 , а він в свою чергу являється її братом, свідчать: викладені у заяві обставини, свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , де данні про їхніх батьків повністю збігаються.

Також суд зазначає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як між донькою та батьками, а також між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як між сестрою та братом суд вважає встановленим, родинні відносини виникли з утворення сім`ї та підлягають встановленню. Разом із тим суд зазначає, що допущення помилки у прізвищі заявника та її батьків, брата мало технічний характер, вона виникла у зв`язку із неправильним записом прізвища (його перекладом з російської на українську мову) цих осіб при оформленні документів.

Керуючись ст.ст. 3, 258, 259, 264-265, 273, 293-294, 315-316, 319, 354, 355ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною матір`ю, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідним батьком, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідним братом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК