Номер провадження: 22-ц/813/4212/24
Справа № 522/4241/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/4241/23

Провадження номер: 22-ц/813/4212/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі - 1) Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», 2) ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Свяченої Ю.Б. 13 грудня 2023 року, повний текст рішення складений 13 грудня 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути: 1) з ПрАТ «УСК «Княжа ВієннаІншуранс Груп» на користь позивача: 1.1) - страхове відшкодування за матеріальну шкоду в сумі - 75 255,22 грн.; 1.2) - інфляційне збільшення в сумі - 33 487,50 грн.; 1.3) - штрафні санкції в сумі 5 879,32 грн.. На загальну суму - складає 114 622,04 грн.; 2) з ОСОБА_2 на користь позивача: 2.1) відшкодування за завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП в сумі - 140 409,10 грн.; 2.2) інфляційне збільшення в сумі - 62 480,05 грн.; 2.3) штрафні санкції в сумі 10 981,01 грн.. На загальну суму 213 870, 16 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів пропорційно до заявлених позовних вимог витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у розмірі - 3 000 грн., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 № 65-21 від 29.03.2021 року в розмірі - 1 000 грн. та здійсненні при подачі позовної заяви та розгляді справи судові витрати.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 069048, 14.05.2020 року 14 год. 25 хв. в м. Одеса по вул. Ленінградській на перехресті з вул. Мечнікова автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не надав переваги в русі транспортному засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого здійснив зіткнення.

Постановою Приморського районного суду Одеської області від 22.06.2020 (справа №522/8485/20) визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаної ДТП.

На момент настання страхової події цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ - АО 3958797 від 28.09.2019 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за наявним договором обов`язкового страхування ЦВВНТЗ - АО 3958797 від 28.09.2019 становить - 130 000 грн., розмір франшизи - 2 600 грн..

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.12.201 власником автомобіля Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , є - ОСОБА_1 ..

У встановлений законом строк позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа» із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування. 18.05.2020 року представником ПрАТ «УСК «Княжа» було здійснено огляд транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , по результатам чого було складено Акт огляду транспортного засобу.

У відповідності до звіту №19383 від 30.06.2020 щодо визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , становить - 163 359,65 грн., а вартість матеріального збитку дорівнює - 61 985,78 грн.. 10.07.2020 року ПрАТ «УСК «Княжа» на банківський рахунок позивача було перераховано - 52 144,78 грн..

Однак, позивач не погоджується із визначеним страховиком розміром призначеного страхового відшкодування. Згідно замовленого ОСОБА_1 висновку №85-20 авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , про визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу у незалежного судового експерту Крутих Є.О., ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , складає - 362 809,10 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , складає - 400 072,37 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного КТЗ (його складових) автомобіля складає - 143 864, 19 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає - 362 809,10 грн.. Відповідно до Висновку №65-21 авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , судового експерта Крутих Є.О., ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , у пошкодженому внаслідок ДТП, яке відбулося 14.05.2020 року, стані визначається рівною - 95 000,00 грн..

На думку позивача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування за шкоду заподіяну майну в розмірі - 130 000 грн., з урахуванням сплати на рахунок позивача страхового відшкодування в розмірі - 52 144, 78 грн., ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має додатково сплати позивачу невиплачене страхове відшкодування в межах суми ліміту відповідальності за договором страхування у розмірі - 75 255,22 грн.. Враховуючи те, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» своєчасно не виконала обов`язок зі сплати страхового відшкодування, то за період з 10.07.2020 року по 21.02.2023 року з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має бути стягнуто додатково - 33 487,50 грн. (інфляційне збільшення), а також - 5 879,32 грн. (штрафні санкції у вигляді 3% річних).

Зважаючи на те, що розміру страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) має бути сплачено - ОСОБА_3 , як особою що завдала таку шкоду у розмірі - 140 409,10 грн.. У зв`язку із невиконанням зобов`язання у визначений строк необхідно додатково стягнути з ОСОБА_3 за період з 10.07.2020 року по 21.02.2023 року - 62 480,05 грн. (інфляційне збільшення), а також 10 981,01 (штрафні санкції у вигляді 3% річних). (а. с. 1 - 11).

Позиція відповідачів в суді першої інстанції

У червні 2023 року до суду від відповідача - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надійшов відзив на позовну заяву, в якому страхова компанія просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». В обґрунтування чого зазначає, що згідно висновку № 85-20 ринкова вартість автомобілю Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , складає - 362 809,10 грн. Вартість відновлювального ремонту складає - 400 072,37 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу, отже проведення відновлювального ремонту транспортного засобу є економічно недоцільним, а такий транспортний засіб є економічно знищеним. Тому, розрахунок страхового відшкодування має здійснюватися за правилами ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, позивач не визначився з вартістю автомобіля після ДТП, що є підставою для відмови у задоволенні позову (а. с. 155 - 163).

У липні 2023 року до суду від відповідача - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог до нього. Зазначає, що ОСОБА_1 не був власником автомобіля на момент скоєння ДТП, а лише користувачем автомобіля. Тим більше строк дії технічного паспорту закінчився - 22.05.2021 року, а позов було подано у березні 2023 року. Довіреності на представництво інтересів позивача від власника автомобіля додано позивачем не було, як не було долучено у якості додатків нового технічного паспорту, який би підтверджував, що на момент звернення із позовом до суду, позивач має таке право та має якесь юридичне відношення до пошкодженого майна (а. с. 174 - 177).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за матеріальну шкоду в сумі - 75 255,22 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП в сумі - 140 409,10 грн..

В решті вимог позову відмовлено (а. с. 200 - 211).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач на момент скоєння ДТП керував автомобілем на відповідній правовій підставі. Винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_2 , цивільна правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Ліміт відповідальності за завдану майнову шкоду становить - 130 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн..

Суд при визначенні розміру спричиненої позивачу майнової шкоди надав перевагу експертному дослідженню, виконаному судовим експертом Крутих Є.О., який особисто оглянув пошкоджений транспортний засіб, та який до того ж був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» мав зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн.

Суд виходив з того, що саме відповідач ОСОБА_2 , як особа яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, ОСОБА_2 має відшкодувати позивачу майнову шкоду в розмірі - 140 409,10 грн., розмір якого визначено як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (а. с. 200 - 211).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 оскаржує рішення суду в частині задоволених до нього позовних вимого про стягнення майнової шкоди. Просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушення норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи апелянта ж тотожними доводам, викладеним у відзиві на позов про те, що ОСОБА_1 не був власником автомобіля на момент скоєння ДТП, а лише користувачем автомобіля. Тим більше строк дії технічного паспорту закінчився - 22.05.2021 року, а позов було подано у березні 2023 року. Довіреності на представництво інтересів позивача від власника автомобіля додано позивачем не було, як не було долучено у якості додатків нового технічного паспорту, який би підтверджував, що на момент звернення із позовом до суду, позивач має таке право та має якесь юридичне відношення до пошкодженого майна (а. с. 219-226).

Узагальнені доводи позивача та відповідача в апеляційному суді

Приватне акціонерне товариство «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не скористалось правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року (а. с. 240 - 241).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 08.02.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 07.02.2024 року та «Реєстраційна картка вхідного документу» від 30.01.2024 року доставлено до електронної скриньки ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а. с. 243-243 зворотня сторона).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 повернулося 26 лютого 2024 року до апеляційного суду з відміткою пошти про те, що вручено особисто (а. с. 247).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 01.07.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 07.02.2024 року та «Реєстраційна картка вхідного документу» від 30.01.2024 року доставлено до електронної скриньки адвоката Щерблюк Олександра Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 (а. с. 250-250зворотня сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.09.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа з ціною позову є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_1 є власником автомобіля Mercedes-Benz SL 500, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.12.2021 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 069048 14.05.2020 року о 14 год. 25 хв. в м. Одеса по вул. Ленінградській на перехресті з вул. Мечнікова автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не надав переваги в русі транспортному засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого здійснив зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Приморського районного суду Одеської області від 22.06.2020 року (справа №522/8485/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 340 гривень.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова суду від 22.06.2020 року набрала законної сили.

На момент настання страхової події цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ - АО 3958797 від 28.09.2019 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за наявним договором обов`язкового страхування ЦВВНТЗ - АО 3958797 від 28.09.2019 становить - 130 000 грн. Розмір франшизи - 2 600 грн.

У встановлений законом строк позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа» із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування. 18.05.2020 року представником ПрАТ «УСК «Княжа» було здійснено огляд транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , по результатам чого було складено Акт огляду транспортного засобу.

У відповідності до звіту №19383 від 30.06.2020 щодо визначення вартості матеріального збитку, здійсненого на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , становить - 163 359,65 грн., а вартість матеріального збитку дорівнює - 61 985,78 грн..

10.07.2020 року ПрАТ «УСК «Княжа» на банківський рахунок позивача було перераховано страхове відшкодування у розмірі - 52 144,78 грн..

Позивачем ОСОБА_1 було замовлено Висновок №85-20 авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , про визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу у незалежного судового експерта ОСОБА_4 , а також Висновок експерта №65-21 авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу.

Відповідно до Висновку №85-20 авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, державний номерТ500РР, проведеного судовим експертом Крутих Є.О., ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500, державний номерТ500РР, складає - 362 809,10 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz SL 500, д.н.з НОМЕР_1 , складає - 400 072,37 грн., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного КТЗ (його складових) автомобіля Mercedes-Benz SL 500Ю д.н.з НОМЕР_1 , складає - 143 864,19 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz SL 500, державний номер НОМЕР_1 , складає - 362 809,10 грн..

Відповідно до Висновку №65-21 авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500, державний номерТ500РР, судового експерта ОСОБА_4 ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500, державний номерТ500РР, у пошкодженому внаслідок ДТП, яке відбулося 14.05.2020 року, стані визначається рівною - 95 000,00 грн..

По справі виникли правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі оскаржується рішення тільки в частині задоволених позовних вимог до винуватця у скоєнні ДТП, тому законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в іншій частині не переглядається.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних вищевказаних висновків.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України серед яких передбачено і відшкодування збитків.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Зокрема, відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»).

Положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 980 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про страхування» залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

У свою чергу, за вольовою ознакою, згідно з положеннями ст. 999 Цивільного кодексу України і ст. ст. 6, 7 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як визначено у ст. 3 вказаного закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 вищенаведеного закону).

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі - 140 409,10 грн., оскільки судом першої інстанції правильно визначено вказану суму, з врахуванням ринкова вартості належного позивачу автомобіля до та після ДТП, з врахуванням ліміту відповідальності страховика винної особи та суми сплаченого страхового відшкодування.

Доводи апелянта щодо наявності у справі декількох висновків експертів колегія суддів відхиляє, оскільки зазначаючи про можливу необхідність призначення по справі судової авто-технічної експертизи, апелянт ні у суді першої інстанції, ні у апеляційному суді не заявив клопотання про призначення по справі судової авто-товарознавчої експертизи.

Доводи апелянта щодо неналежного позивачам по справі є неспроможними.

Позивач, який правомірно керував транспортним засобом, має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи, а понад розмір страхового відшкодування, зокрема, франшизи, за рахунок винної особи.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 від 27.12.2019 р. ОСОБА_1 на момент ДТП мав право управління транспортним засобом, якому завдано механічних пошкоджень внаслідок ДТП (а. с. 99).

Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18, від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц, від 03 квітня 2019 року в справі №299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 607/3007/16-ц, Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, тобто така практика є усталеною.

Тобто, враховуючи те, що в силу вищенаведених вимог законодавства, позивач вважається таким, що керував автомобілем на законних підставах, твердження відповідача про відсутність у нього права на відшкодування шкоди, оскільки у позивача не має права власності на пошкоджений автомобіль є помилковим.

Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП.

Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції. Зводяться до власного тлумачення змісту правовідносин, переоцінки доказів по справі, що не є підставою для зміни, скасування рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скаргивідсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе