Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7231/24
Провадження № 2-з/711/63/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря судового засідання: Мелещенко О.В.,

розглянувши заяву адвоката Бобра Дениса Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Бобер Д.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Таранушенко Володимир Миколайович про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання її об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Одночасно з позовом, адвокатом Бобер Д.О. до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій вказує, що ОСОБА_1 в період з 30.07.2017 по 27.02.2023 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Так, 03.10.2017 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Жанною Вікторівною, придбано квартиру АДРЕСА_1 . У відповідності до змісту п. 4.7 вказаного договору позивачем надано згоду на укладення правочину, у формі заяви, що залишилась на зберіганні у справах приватного нотаріуса Вінніченко Ж.В. В силу норм ст. 60 СК України ОСОБА_1 є співвласником вказаної квартири, не зважаючи на факт державної реєстрації права власності на неї за ОСОБА_3 . У подальшому спірний об`єкт нерухомого майна відчужено ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 388 від 12.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Таранушенком Володимиром Миколайовичем. Згоди на вчинення вказаного правочину позивач не надавав. Разом з тим, ОСОБА_3 вже вчинено дії з метою перешкоджання позивачу в реалізації його порушеного права на поділ спільного майна подружжя, шляхом відчуження спірної квартири ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач вже змушений вживати додаткових зусиль для захисту свого порушеного права шляхом заявлення позовних вимог про визнання договору дарування недійсним. При цьому, вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірної квартири на користь третіх осіб, оспорюваний в межах даної справи правочин не буде підставою для наступної зміни власника квартири, а тому визнання його недійсним не відновлюватиме порушене право позивача та спонукатиме останнього до ініціювання нових судових спорів. Сторона позивача вважає, що судом також має враховуватись факт родинних зав`язків відповідачів, що додатково вказує на недобросовісність їх поведінки яка спрямована не на реальне виникнення прав і обов`язків, а на формальне виведення об`єкту з правового режиму спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, просить з метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ), що перебуває у власності ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.09.2024 суддя Кондрацька Н.М. визначена для розгляду заяви про забезпечення позову у справі № 711/7231/24, провадження 2-з/711/63/24.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не викликалися відповідно до вимог частини першої статті 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

До того ж, як зазначено у постанові ВС від 17.10.2018 року, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, зважаючи на зміст, предмет та підстави позову, а саме визнання договору дарування недійсним об`єкта нерухомості - спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яку позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя, про що вказує у позові, той факт, що позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду за захистом свого порушеного права на вказану квартиру, вважаючи, що має відповідну частку у ній, актуальну інформацію з Державного реєстру речових прав станом на 06.09.2024, згідно якої наразі власником квартири є ОСОБА_2 , суд враховує доводи представника позивача адвоката Бобра Д.О. щодо можливого подальшого повторного відчуження указаного майна та вважає їх обґрунтованими.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає за можливе подану заяву про забезпечення позову задовольнити та забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ), що перебуває у власності ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду № 711/7231/24, оскільки невжиття саме такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у вказаній справі.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву адвоката Бобра Дениса Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ), що перебуває у власності ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 711/7231/24.

Направити копію даної ухвали для виконання до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради та заявнику для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька