Справа № 562/3079/24
провадження №2-з/562/19/24
У Х В А Л А

"13" вересня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Кушніра О.Г., за участю секретаря судових засідань Парфенюк Т.А., розглянувши в м.Здолбунів заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання дитини з батьком та звільнення від сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

11 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком та про звільнення його від сплати аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_2 на утримання сина.

Одночасно з поданим позовом позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову відповідно до п.п.2, 3, 10 ч.1 ст.150 ЦПК України шляхом вилучення у відповідача ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 та передачі йому під опіку на період розгляду справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що син проживає разом з відповідачкою та її співмешканцем ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , який конфліктує з дитиною, застосовує в процесі виховання фізичне та психологічне насилля. 04 вересня 2024 року ОСОБА_4 проявив агресію до представників правоохоронних органів та працівників ТЦК та розпочав стрілянину з вогнепальної зброї по службових автомобілях, на даний час перебуває в розшуку, а тому несе загрозу життю та здоров`ю дитини.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно положень частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволенню вимог позивача (заявника), вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Так, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, а оцінка законності судових рішень може бути здійснена лише в установленому процесуальним законом порядку шляхом перегляду вищими судовими інстанціями.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються наперед результат розгляду справи по суті позову.

Тому, при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Стороною позивача не надано відповідних доказів та не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Питання про вилучення дитини у відповідачки та передачу її під опіку позивачу на період розгляду цивільної справи є тотожним з предметом судового розгляду та не може бути вирішене шляхом забезпечення позову. Звертаючись до суду із вказаною заявою про забезпечення позову, позивач фактично в порядку забезпечення позову просить вирішити спір в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Доказів наявності загрози життю та здоров`ю дитини, що проживає окремо від батька та знаходиться разом з матір`ю, яка має рівні права та обов`язки щодо утримання та виховання дитини, позивач не надав.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2,12,43,44,149-153,259, 260, 353-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком та звільнення від сплати аліментів - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: