У х в а л а

12 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 569/1720/24

Провадження № 61-6464ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою приватної виконавиці виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни (далі - приватна виконавиця)

на постанову Рівненського апеляційного суду від 2 квітня 2024 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 (далі - боржник) на дії/бездіяльність приватної виконавиці та про зобов`язання її вчинити дії,

за участю стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - стягувач), - і

в с т а н о в и в:

1. У січні 2024 року боржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність приватної виконавиці у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (далі - ВП НОМЕР_1) - неприйняття рішення на підставі поданого боржником клопотання про закінчення виконавчого провадження від 16 грудня 2023 року, а саме постанови про закінчення ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-409/11, який видав Рівненський міський суд Рівненської області 31 травня 2022 року, про стягнення з боржника на користь Публічного акціонерного товариства «ERSTE Банк» 654 380,44 грн заборгованості за кредитним договором (далі - виконавчий лист № 2-409/11), у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

- зобов`язати приватну виконавицю вчинити дії відповідно до вимог статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) з примусового виконання виконавчого листа № 2-409/11.

2. 12 лютого 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні скарги боржника.

3. 2 квітня 2024 року Рівненський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу суду першої інстанції, визнав неправомірною бездіяльність приватної виконавиці у ВП НОМЕР_1 та зобов`язав її вчинити дії відповідно до вимог статті 39 Закону № 1404-VIII з примусового виконання виконавчого листа № 2-409/11.

4. 1 травня 2024 року приватна виконавиця сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 15173/0/220-24 від 2 травня 2024 року), в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 2 квітня 2024 року та залишити в силі ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2024 року. Мотивувала так:

- апеляційний суд неправильно застосував пункт 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII, за змістом якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

- у грудні 2023 року від боржника надійшло клопотання про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-409/11 у зв`язку з його повним виконанням. Приватна виконавиця скерувала стягувачу вимогу про невідкладне надання доказів виконання або невиконання боржником виконавчого листа № 2-409/11, у відповідь на яку 22 січня 2024 року стягувач повідомив, що попередній кредитор не надав йому доказів на підтвердження виконання рішення. Того ж дня приватна виконавиця надіслала боржнику лист про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39Закону № 1404-VIII та роз`яснила право звернутися до суду з вимогою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

- суть процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні фактів, які підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника та виникли після ухвалення судового рішення, або наявності процесуальних підстав, які підтверджують помилковість видачі виконавчого листа (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21) і від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22));

- питання про виконання виданого кредитору виконавчого документа, коли такий обов`язок боржника за цим документом відсутній повністю або частково через його припинення (через виконання боржником, іншою особою тощо), треба вирішувати у порядку, передбаченому частиною другою статті 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (див. постановуВеликої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19));

- приватна виконавиця не має повноважень встановлювати наявність або відсутність зобов`язання боржника за кредитним договором;

- висновок апеляційного суду у постанові від 19 вересня 2023 року у справі № 2-409/11 за заявою боржника про визнання виконавчого листа № 2-409/11 таким, що не підлягає виконанню, про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки не може беззаперечно бути підставою припинення зобов`язання за кредитним договором, суперечить висновку того ж суду у справі № 569/1720/24, який вказав на протилежне;

- відсутні докази, що кошти від відчуження предмета іпотеки зарахували на користь кредитора саме для погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-409/11 від 31 травня 2022 року.

5. 31 травня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Приватна виконавиця мала надати докази надсилання: боржнику - копій касаційної скарги та квитанції про сплату судового збору, а стягувачу - копії цієї квитанції.

6. 17 червня 2024 року приватна виконавиця сформувала у системі «Електронний суд» заяву на виконання ухвали від 31 травня 2024 року (вх. № 20588/0/220-24 від 17 червня 2024 року), до якої приєднала: накладні № 750 і № 741 з описами вкладення у лист від 13 червня 2024 року про відправлення боржнику та стягувачеві копій касаційної скарги і квитанції про сплату судового збору.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою приватної виконавиці виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни на постанову Рівненського апеляційного суду від 2 квітня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність приватної виконавиці виконавчого округу Рівненської області Капустіної Дарії Анатоліївни та про зобов`язання її вчинити дії, за участю стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».

2. Витребувати із Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/1720/24.

3. Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко