Справа № 169/787/20
Провадження № 2/169/36/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 січня 2024 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Хвіц Г.Й.
за участю секретаря судового засідання Мисюка П.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 вересня 2018 року між Банком та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46.8 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 26 серпня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 14 688.28 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 10 627.42 гривень, заборгованості за відсотками 3 710.86 гривень, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.
Суддя своєю ухвалою відкрила провадження у справі та постановила розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Шкапенко О.В. у вказане судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до позовної заяви додав клопотання, в якому вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просив справу розглядати за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд своєю ухвалою від 15 січня 2024 року постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Як установив суд, що 05 вересня 2018 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір (без номера) шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а. с. 6 на звороті).
На виконання умов договору Банк видав відповідачу картку № НОМЕР_1 , на яку 05 вересня 2018 року встановив кредитний ліміт у розмірі 6 000 гривень, який 20 травня 2019 року збільшив до 11 000 гривень, а 27 лютого 2021 року - зменшив до 10 700 гривень (а. с. 30, 31).
Картка відповідача перевидавалася і строк її дії встановлено до грудня місяця 2024 року (а. с. 31).
Банк, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання виконав.
Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по картковому рахунку (а. с. 32).
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 26 серпня 2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 14 688.28 гривень, яка згідно з розрахунком, що надав Банк, складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 627.42 гривень та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3 710.86 гривень (а. с. 5-6).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У розглядуваному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі АТ «АКЦЕНТ-БАНК», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, і споживач послуг Банку приєднується саме до тих умов, з якими він ознайомлений.
З матеріалів справи видно, що Банком як доказ укладення договору з відповідачем надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна».
Звертаючись до суду, Банк просив стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками за користування кредитними коштами.
При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, що саме з цими Витягами ознайомився і погодився відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
У розглядуваному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.ua), неодноразово змінювалися самим Банком у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
У заяві позичальника від 05 вересня 2018 року розмір тіла кредиту, умови про сплату відсотків за користування кредитними коштами та розмір таких відсотків відсутні.
Відсутні у матеріалах справи і докази про те, що витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, які знаходяться в матеріалах справи, визнавав відповідач як беззаперечні умови кредитного договору.
Крім того, вказані документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05 вересня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви.
За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою вказаної статті процесуального закону передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що сторони по справі не обумовили у письмовому вигляді умови сплати відсотків за користування кредитними коштами, то суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Банку в частині стягнення на його користь з відповідача прострочених відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 710.86 гривень.
Разом із тим, із наданої позивачем довідки за лімітами і виписки по рахунку видно, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, надані Банком на кредитну картку у розмірі 11 000 гривень, що й було предметом укладеного між сторонами договору, розмір заборгованості за тілом кредиту, який позивач просить стягнути з відповідача, - 10 627.42 гривень, не перевищує розмір максимально встановленого позивачем кредитного ліміту (основного тіла кредиту), то суд вважає, що вимоги Банку про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, яку він фактично отримав і на час розгляду справи не повернув, є підставними і підлягають до задоволення.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (72.35 %) підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 520.80 гривень (2 102 гривні * 72.35 % / 100% = 1 520.80 гривень).
На підставі викладеного, статей 526, 530, 629, 634, 1054 ЦК України та керуючись статтями 141, 263 - 265, 268, 273, 279, 280 - 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2018 року в розмірі 10 627 (десять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 42 (сорок дві) копійки.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 1 520 (одна тисяча п`ятсот двадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Ім`я представника позивача Шкапенко Олександр Віталійович, місце перебування: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 листопада 2003 року.
Ім`я відповідача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 18 січня 2006 року.
Повне заочне рішення складено 15 січня 2024 року.