ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 229/2046/24
провадження № 2/753/6259/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулось до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.09.2021 о 21:20 год. ОСОБА_1 на а/д М03 «Київ-Харків-Довжанський», керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , по сухому асфальтному покриттю з боку м. Святогірськ в напрямку м. Слов`янськ, під час виконання маневру, не дотримався безпечного правого бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному няпрямку, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи вказане, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснило відшкодування завданої автомобілю «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , шкоди, у зв`язку із чим набуло права на завернення до суду із регресним позовом до відповідача.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16.04.2024 дану справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Ухвалою суду від 09.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , направлялись ухвала суду про відкриття провадження у справі та позовна заява з доданими до неї документами, які повернулись на адресу суду з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України).

За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, судом було здійснено усі передбачені Цивільно процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2021 о 21:20 год. ОСОБА_1 на а/д М03 «Київ-Харків-Довжанський», 660 км. + 200 м. (територія Слов`янськ), керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , по сухому асфальтному покриттю з боку м. Святогірськ в напрямку м. Слов`янськ, під час виконання маневру, не дотримався безпечного правого бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному няпрямку, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Відповідно до полісу №АР/0207556 від 23.09.2020, цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія».

23.10.2021 ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «СТ «Гарантія» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27.09.2021. Того ж дня, ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №308 від 20.11.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих в ДТП 27.09.2021, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, включно з сумою податку на додану вартість у вартості робіт, ремонтних матеріалів та складників, станом цін на дату огляду 09.11.2021 складає - 62 114,56 грн.

На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ за шкоду заподіяну в результаті ДТП здійснило регламентну виплату ОСОБА_3 у розмірі 28 461,06 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №817815 від 12.03.2022.

Окрім того, позивачем були понесені витрати на збір документів та за послуги спеціаліста з визначенням вартості матеріального збитку в загальному розмірі 3 741,76, що підтверджується платіжною інструкцією №1108646 від 23.12.2021 на загальну суму 2 262,88 грн. та платіжною інструкцією №300246 від 13.01.2022 на загальну суму 1 478,88 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, зокрема з довідки МТСБУ №1 від 10.03.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_4 . Винуватцем вказано ОСОБА_1 , який на момент ДТП не мав укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до п. 38.2.1., п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно підпункту «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідачем не надано будь-яких клопотань, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, як і не надано будь-яких доказів щодо сплати позивачу суми страхового відшкодування.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в загальному розмірі 32 202,82 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 32 202,82 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складання повного тексту рішення - 18.07.2024.