РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з неї на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 4250 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на день подання позову еквівалентно 154957,55 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1559,58 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27 листопада 2002 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошей на суму 4250,00 доларів США. На підтвердження факту передачі коштів 27.11.2002 року відповідачем надано розписку про наявну заборгованість. Строк виконання Позичальником обов`язку повернути позичену грошову суму за Договором визначений моментом пред`явлення вимоги. 04 грудня 2023 року позивач звернулась до відповідача з вимогою виконання зобов`язання за Договором позики у відповідності до приписів п.п. 3.2, 8.1 Договору позики. Вимогу відповідач ОСОБА_2 отримала 04.12.2023 року, про що розписалась на другому примірнику вимоги. Однак у вказаний у вимозі семиденний термін борг не повернуто.

11 вересня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому вона не заперечує факту укладення договору позики між сторонами та обставин, що вказані позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, зазначає, що не виконала зобов`язання у зв`язку з відсутністю коштів. Не заперечує проти задоволення позову.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 вересня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилась, представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що 27 листопада 2002 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір позики грошей, відповідно до п.2.1 якого ОСОБА_8 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4250 доларів США, що в гривневому еквіваленті становлять 22652,50 гривень без нарахування відсотків за користування позикою.

Відповідно до п. 3.2 Договору строк виконання Позичальником обов`язку повернути позичену грошову суму за Договором визначений моментом пред`явлення вимоги, Позичкодавець має право вимагати його виконання у будь-який час. Позичальник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане 26 лютого 2010 року стверджується зміна відповідачем ОСОБА_8 прізвища на « ОСОБА_9 » у зв`язку укладенням шлюбу.

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 пред`явлено ОСОБА_2 вимогу про виконання зобов`язання за договором позики у семиденний термін. Вимогу відповідач ОСОБА_5 отримала 04.12.2023 року, про що свідчить її підпис на даній вимозі.

У визначений розпискою строк ОСОБА_5 борг не повернула.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов"язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Розпискою про отримання грошової позики від 27 листопада 2002 року стверджується фактична передача ОСОБА_1 коштів ОСОБА_8 в розмірі 4250,00 доларів США.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що внаслідок ухилення від виконання взятих на себе зобов"язань утворився борг у відповідача перед позивачем.

Згідно правової позиції, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1549,58 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 27 листопада 2002 року в розмірі 4250 доларів США 00 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на день пред`явлення позову еквівалентно 154957 гривень 55 копійок та витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 1549,58 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2

Повне судове рішення складене 12 вересня 2024 року.

Суддя -