Справа № 159/4995/24
Провадження № 2/159/1328/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 вересня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що хоча і перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2018, проте фактичні шлюбні відносини між ними припинені, кожен проживає окремо. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою. Відповідач добровільно на регулярній основі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач не взмозі забезпечити раціонально необхідні потреби сина, тому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів у заявленому розмірі з дня звернення до суду з позовом.

На підставі пункту 3 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явилася, клопотала про розгляд справи у її відсутності.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився (рекомендоване повідомлення 06 002 819 559 31).

Керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2018 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане Ковельським міськрайонним відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №44), і є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 03 червня 2019 року, актовий запис №17.

Дитина проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не спростував доводів позивача про місце проживання сина.

Згідно з вимогами статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Сторони в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні неповнолітньої дитини, тому вимога про стягнення аліментів є підставною.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (статті 181, 184 СК).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2024 становить 2563 гривень.

Рекомендований розмір аліментів є орієнтиром для учасників суспільних відносин. Конкретний розмір визначається судом на підставі досліджених доказів.

Розмір аліментів суд визначає з урахуванням найкращих інтересів дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Всупереч вимог статті 81 ЦПК України відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина.

Враховуючи вік дитини, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу, засобів і заходів для розвитку дитини, які є об`єктивно необхідними для забезпечення гарантованих потреб дитини, суд вважає, що розмір аліментів на рівні 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, не призведе до невиправданого збагачення позивача, а є реальною потребою сьогодення.

Визначений розмір аліментів не є надмірним, а є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 02.08.2024.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7,18, 181,182,185,191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору (Отримувач коштів: ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене та підписане без його оголошення 16.09.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК