Справа № 2-3154/11
Провадження № 4-с/487/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретарів судового засідання Дорош В.В., Рафальської Т.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

представника суб`єкта оскарження: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника АТ «Державний ощадний банк України» - Бабенко Н.С., Поплавської О.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк Марини Анатоліївни, на рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_6 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк Марини Анатоліївни, в якій вона просить: поновити строк для подання скарги; визнати неправомірними та зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. або за її відсутності іншу уповноважену особу вказаного органу скасувати постанову від 09.04.2020 ВП № 53308529 про арешт майна боржника 18/100 часток готельно-офісного комплексу за літ. 2Г-5, за адресою: АДРЕСА_1 ; постанову від 21.05.2020 ВП № 53308529 про опис та арешт майна боржника - 18/100 часток готельно-офісного комплексу за літ. 2Г-5, за адресою: АДРЕСА_1 ; постанову від 09.06.2020 ВП № 53308529 про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Скарга мотивована тим, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.04.2016 по справі № 2-3154/11 провадження № 22-ц/784/401/16 стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» 1516114,78 грн заборгованості, яка утворилася за кредитним договором № 1718-н від 13.07.2007 року станом на 01 грудня 2015 року та судові витрати в розмірі 8 966,56 грн. На виконання рішення було видано виконавчий лист № 2/487/9/15. 01.02.2017 року Головним державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Буділовською О.О. було відкрито виконавче провадження №53308529 із примусового виконання виконавчого листа. На теперішній час це виконавче провадження знаходиться в провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк Марини Анатоліївни. Постановою 09.06.2020 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт груп» та зобов`язано визначити вартість 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що станом на 09.06.2020 сторонами виконавчого провадження відомостей про досягнення згоди щодо вартості описаного майна не надано. З автоматизований системи виконавчого провадження 23.06.2020 заявник дізналась, що 24.04.2020 відповідно до постанови про арешт майна, а пізніше відповідно до постанови від 21.05.2020 про опис та арешт майна боржника виконавцем було накладено арешт та здійснено опис майна, а саме 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в АДРЕСА_1 . Вказані постанови на її адресу не направлялись та вона їх не отримувала. Вважає вказані рішення протиправними, виходячи з наступного: арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. Розмір стягнення у виконавчому провадженні складає 1 516 114,78 грн, розмір виконавчого збору 151 611,48 грн. За такого, вартості майна боржника у розмірі 1 700 00, 00 грн є достатнім для повного виконання за виконавчим документом. Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 05.11.2018, 06.02.2020 вже було накладено арешт на належне боржнику нерухоме майно в межах суми стягнення 1 516 114,78 грн, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Відповідно до повідомлення від 31.05.2019 за результатами оцінки вартість майна - кв. АДРЕСА_4 станом на 21.05.2019 склала 1 339 170,00 грн. За постановою державного виконавця ОСОБА_7 від 22.05.2020 було призначено суб`єкта оціночної діяльності та зобов`язано визначити вартість описаного майна двокімнатної квартири АДРЕСА_5 . Повідомлення щодо вартості вказаної квартири заявник не отримувала, але приблизна вартість вказаного майна складає 500 000 550 000 грн. Отже, виходячи з вартості вказаного майна, яке перебуває в іпотеці стягувача, ї повністю достатньо для погашення заборгованості за виконавчим провадженням з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. Таким чином вважає передчасним та протиправним рішення та дії головного державного виконавця ОСОБА_7 про накладення арешту та опису додаткового майна боржника у вигляді 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в АДРЕСА_1 . Одночасно звертає увагу, що ні постанова про арешт майна боржника від 09.04.2020, ні постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.05.2020 заявником не отримувалась, тому вона була позбавлена можливості реалізувати своє право стосовно досягнення домовленості із стягувачем з визначення вартості цього майна. Крім того, в період вчинення виконавчих дій, а саме винесення постанов від 09.04.2020, від 21.05.2020, від 09.06.2020 на території України діяли обмежувальні заходи в зв`язку із введенням карантину. У вказаний період відповідно до повідомлення на офіційному сайті Державної виконавчої служби проведення всіх прийомів громадян скасовано. Згідно вимог п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 до 24.04.2020 (в наступному ці заходи були продовжені до 22.05.2020) були обмежено та заборонено можливості переміщення (в тому числі громадським транспортним), відвідування та перебування в громадських місцях, заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення. Відповідно здійснення заходів щодо арешту належного заявнику майна, здійснення його опису та призначення оцінювача вчинені під час дії та з порушенням обмежувальних заходів, які діяли під час карантину. Вказані обставини позбавили заявника можливості брати у цих заходах участь, узгодження ціни із стягувачем.

Ухвалою від 06 липня 2020 року вказана скарга прийнята до провадження суддею Сухаревич З.М.

Ухвалою суду від 25.09.2020 витребувано для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження.

31 серпня 2021 року надійшов відзив на скаргу, який обґрунтований тим, що 21.05.2020 державним виконавцем відділу винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано нерухоме майно боржника, а саме 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в АДРЕСА_1 .

22.05.2020 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та визначення вартості описаного майна боржника у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». 27.05.2021 до відділу надійшла заява начальника філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» Древецького Д.А. про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 02.06.2021 державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу і станом на 13.08.2021 повторно до виконання до відділу не надходив. Таким чином, державний виконавець відділу при виконанні рішення суду діяв в межах наданих йому повноважень, не порушуючи прав та інтересів сторін виконавчого провадження. З цих підстав просив відмовити у задоволенні скарги.

06 грудня 2023 року надійшли додаткові пояснення представника відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Миколаївській області ПМУ МЮ (м. Одеса), відповідно до яких представник зазначає, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають обов`язок державного виконавця повідомляти боржника про дату та час проведення опису та арешту його майна. А тому відсутність під час опису об`єкта нерухомого майна боржника ОСОБА_6 , не є порушенням державним виконавцем положень чинного законодавства. Неповідомлення боржника про дату та час проведення опису та арешту майна не є порушенням закону та не свідчить про наявність підстав для скасування такої постанови. Дії виконавця з опису та арешту нерухомого майна на виконання судового рішення самі по собі не свідчать про порушення прав боржника у виконавчому провадженні. Залучення для проведення оцінки нерухомого майна суб`єкта оціночної діяльності, відповідає вимогам ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження. Вказані вище обставини свідчать про необґрунтованість скарги.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу з підстав, викладених у ній. Додатково пояснила, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2020 року визнано неправомірними та зобов`язано скасувати: постанову від 03.06.2019 р. ВП № 53308529 про передачу матеріалів виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області; постанову від 04.06.2019 р. ВП № 53308529 про прийняття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2/487/9/201; постанову від 05.06.2019 р. ВП № 53308529 про арешт майна; постанову від 05.06.2019 р. ВП № 53308529 про арешт коштів боржника; постанову № 2.2-01/60 від 28.05.2019 р. про передачу матеріалів виконавчого провадження. Ухвала набрала законної сили 20.05.2020 на особисто вручена ОСОБА_7 . Проте ухвала не була виконана. Жодний процесуальний документ у виконавчому провадженні не надсилався ОСОБА_6 , що є грубим порушенням ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні пояснила, що відсутній предмет спору, оскільки виконавче провадження на даний час завершено. Права боржника не порушені, у цьому виконавчому провадженні оцінка вже є неактуальної, предмет арешту не реалізований. У цьому виконавчому провадженні відсутні арешти, оскільки вони скасовуються під час завершення виконавчого провадження.

Представник суб`єкту оскарження в судовому засіданні підтримав раніше подані пояснення, пояснив, що виконавчий лист повернуто стягувачу, а тому відсутній предмет спору. Щодо виконання ухвали суду від 28.04.2020, то вона відсутня у матеріалах виконавчого провадження і її наявність не вплинула на результат завершення виконавчого провадження. Також зазначив, що ЗУ «Про виконавче провадження» не зобов`язує виконавця повідомляти про складення опису та арешту майна боржника.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали справи № 2-3154/11, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що 01.02.2017 головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буділовською О.О. відкрито виконавче провадження № 53308529 з виконання виконавчого листа по справі №2/487/9/2015 виданого 22.12.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 1 516 114,78 грн., яка утворилася за кредитним договором №1718-н від 13.07.2007 року станом на 01.12.2015 року.

05.11.2018 головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буділовською О.О. винесено постанову про арешт майна боржника - кв. АДРЕСА_4 .

Згідно повідомлення старшого державного виконавця Опята Ю.Ю. від 31.05.2019 вартість майна на яке звернуто стягнення, а саме кв. АДРЕСА_4 станом на 23.05.2019 складає 1 339 170 грн.

28.05.2019 р заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Довгань Г.Г. винесено постанову № 2.2.-01/60, згідно якої, постановлено передати матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2016 за №2/487/9/2015 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 1 516 114,78 грн., яка утворилася за кредитним договором №1718-н від 13.07.2007 року станом на 01.12.2015 року.

На підставі вказаної постанови, 03.06.2019 старшим державним виконавцем Заводського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Опята Ю.Ю. матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі №2/487/9/2015 виданого 22.12.2016 передано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

04.06.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Вакулою І.А. прийнято виконавче провадження № 53308529 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2/487/9/2015 виданого 22.12.2016.

05.06.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Вакулою І.А. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

05.06.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Вакулою І.А. винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику.

06.02.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вакулою І.А. накладено арешт на майно: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , у межах суми звернення стягнення 1 516 114,78 грн.

09 квітня 2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. накладено арешт на 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в м. Миколаєві, вул. В. Морська, 69А.

28 квітня 2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу, якоювизнано неправомірними та зобов`язати скасувати: постанову від 03.06.2019 р. ВП № 53308529 про передачу матеріалів виконавчого провадження; постанову від 04.06.2019 р. ВП № 53308529 про прийняття виконавчого провадження; постанову від 05.06.2019 р. ВП № 53308529 про арешт майна; постанову від 05.06.2019 р. ВП № 53308529 про арешт коштів боржника; постанову № 2.2-01/60 від 28.05.2019 р. про передачу матеріалів виконавчого провадження.

Ухвала набрала законної сили 20.05.2020.

21 травня 2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. описано та накладено арешт на 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в АДРЕСА_1 .

22.05.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт груп» щодо визначення вартості кв. АДРЕСА_5 .

09 червня 2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт груп» щодо визначення вартості 18/100 часток готельно-офісного комплексу літ. 2Г-5, що розташований в АДРЕСА_1 .

02.06.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк М.А. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 т. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - за заявою стягувача.

Скаржник не погоджується з постановами від 09.04.2020, 21.05.2020, 09.06.2020.

Суб`єкт оскарження та представник стягувача вважають необхідним закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору через повернення виконавчого документу стягувачу.

Однак суд не погоджується з доводами щодо закриття провадження через відсутність предмету спору, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Однак, у цій справі оскаржувані постанови не скасовані,а повернення виконавчого документу стягувачу, не свідчить про те, що винесені під час виконання цього виконавчого документу та оскаржувані постанови є правомірними та не вказує на відсутність спору між сторонами, оскільки між сторонами залишились неврегульовані питання.

Такий висновок узгоджується із висновком у постанові Верховного Суду від 22.10.2022 справа № 487/1491/21.

Враховуючи викладене відсутні підстави для закриття провадження в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Перевіряючи правомірність винесення оскаржуваних постанов, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Також відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається зі змісту постанов від 09.04.2020 про арешт майна боржника та від 21.05.2020 про опис та арешт майна (коштів) боржника, вказані постанови відповідають вказаним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, виходячи з вказаної норми, оскаржувані постанови надсилаються учасникам простим поштовим відправлення або доставляються кур`єром.

У матеріалах справи немає доказів направлення боржнику копій оскаржуваних постанов, а боржник отримання цих постанов заперечує.

Як і боржником не надано доказів не отримання вказаних постанов.

Проте, як вбачається з матеріалів справи № 2-3154/11, ОСОБА_6 зверталась до суду зі скаргами та заявами щодо виконання рішення у цій справі, тобто була обізнана про відкрите виконавче провадження, про особу виконавця, тому була можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

Окрім цього, сторони виконавчого провадження мають доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження, в яку виконавець вносив інформацію про всі дії, які він вчиняв.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що державний виконавець не надав належних доказів повідомлення боржника про винесення постанов, які оскаржуються у цій справі, однак враховуючи, що боржник знав про відкрите виконавче провадження № 53308529, це не вплинуло на правомірність арешту майна боржника.

Далі, відповідно до частин 1, 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Постанова про арешт майна боржника винесена 09.04.2020, про опис та арешт майна (коштів) боржника 21.05.2020, а тому державним виконавцем дотримано 10-денного строку для письмового повідомлення виконавця про визначення учасниками вартості майна.

З цих підстав суд відхиляє доводи заявника скарги щодо неможливості реалізувати права, передбачені ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо посилання у скарзі на те, що вже арештованого майна достатньо для погашення заборгованості за виконавчим провадженням з урахуванням витрат виконавчого провадження та суми виконавчого збору.

Відповідно до п. 8 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Сума вимог за виконавчим документом складає 1 516 114,78 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на час винесення оскаржуваних постанов було визначено вартість лише кв. АДРЕСА_4 , на яку накладено арешт 05.11.2018 - 1 339 170 грн, що є недостатнім для виконання за виконавчим документом.

Вартість кв. АДРЕСА_5 , яка описана та арештована у цьому виконавчому провадженні 23.02.2017, на час винесення постанов, що оскаржуються, не була визначена.

Тому доводи скарги щодо неспівмірності заходів примусового виконання також є необґрунтованим та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних постанов, оскільки державний виконавець правомірно здійснив вказані дії, спрямовані на виконання рішення суду, в межах повноважень та на підставі відповідних норм чинного законодавства.

Визначення вартості майна на етапі його опису та арешту не здійснюється та має бути визначена в подальшому, що і було здійснено державним виконавцем.

Таким чином, доводи скарги щодо порушення строків направлення постанови боржнику та порушена співмірності заходів примусового виконання є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних постанов.

Також не є підставою для скасування цих постанов і винесення їх після постановлення ухвали Заводським районним судом м. Миколаєві від 28 квітня 2020 року про скасування постанови про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки у справі відсутні відомості щодо отримання цієї ухвали до винесення оскаржуваних постанов.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк Марини Анатоліївни, на рішення державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2024 року.

Суддя: З.М. Сухаревич