Справа № 352/2149/24
Провадження № 2-о/352/137/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійник М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О.С.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дубовецька сільська рада Івано-Франківської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві вказано, що на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак з червня 2004 року постійно проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно. Звернувшись до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бродович Л.Я. з метою оформлення спадщини після смерті матері, заявник отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документального підтвердження її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняти спадщину вона не може. На даний час заявник має намір оформити свої спадкові права на спадкове майно після ОСОБА_3 , але здійснити свої наміри вона не має змоги, тому змушена звернутись з даною заявою до суду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 просила задовольнити заяву, додатково пояснила, що встановлення вказаного факту необхідно заявниці для подальшого оформлення своїх спадкових прав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що ОСОБА_2 сестра її матері, тобто доводиться їй тіткою. Вона проживає в смт. Лисець по сусідству з ОСОБА_2 , тому їй відомо, що остання в 2004 році забрала до себе жити свою матір ОСОБА_3 , яка проживала з нею близько 10 років, до самої смерті. ОСОБА_2 організувала поховання матері ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в с. Кремидів. ОСОБА_3 була сестрою її чоловіка, а її дочка ОСОБА_2 , відповідно, племінницею. Їй відомо, що ОСОБА_2 в 2004 році забрала свою матір ОСОБА_3 проживати до себе в смт. Лисець, де ОСОБА_3 і померла в 20915 році, там і була похована.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , Кінчаківською сільською Радою народних депутатів Галицького району 28 липня 1988 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис № 10. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 (а.с.08).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 29 липня 1971 року Кінчаківською сільською Радою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №13 (а.с.09).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Лисецькою селищною радою Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено актовий запис №32 (а.с.10).

Згідно з обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №284898, виданого 05 грудня 2000 року на підставі рішення Розпорядження Галицької РДА № 104 від 29 березня 2000 року ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності в розмірі 127,09 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) в АДРЕСА_2 . Вартість земельної ділянки 20 404 грн (а.с.12-13).

В довідці Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №214 від 31 травня 2024 року виданої ОСОБА_2 вказано, що ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 , однак проживала з дочкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Кінчаківської сільської ради не посвідчувався (а.с.14).

Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківськогорайонного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бродович Л.Я. від 03 червня 2024 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що нею не надано документів , які б підтверджували факт її спільного проживання із спадкодавцем на час її смерті (а.с.11).

Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в помешканні, заявника, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених судом письмових доказів та показань свідків. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 319, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дубовецька сільська рада Івано-Франківської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Дубовецька сільська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: площа Незалежності, 2, с. Дубівці, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.

Дата складання повного судового рішення 13 вересня 2024 року.

Суддя Максим ОЛІЙНИК