Номер справи 220/658/24
Номер провадження № 2/220/143/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Верби А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, встановлення способів участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог, просив:

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-визначити такі способи участі позивача у вихованні доньки ОСОБА_3 графік побачень: особисті побачення і спілкування батька з донькою у вихідні дні, а саме кожної першої та третьої суботи і неділі, із 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. Крім того у вівторок та четвер із 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за місцем мешкання доньки.

-у подальшому із можливістю перебування дитини за місцем фактичного проживання батька. З можливістю залишення дитини на ніч із суботи на неділю за бажанням дитини, без присутності матері, та з можливістю прогулянок та відвідування дитячих розважальних закладів, не порушуючи режиму дня дитини. З урахуванням стану її здоров`я та за погодженням з матір`ю дитини відвідувати інші місця з метою екскурсій.

-побачення та спілкування батька з донькою у її день народження, на Новий рік, Різдво, Великдень, День незалежності України: парні роки дитини святкує разом з батьком, непарні - разом з матір`ю, при цьому сторони обговорюють завчасно години святкувань.

-подальшому необмежене спілкування батька із донькою засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини.

-у подальшому протягом року в період шкільних літніх канікул дитина по 10 днів кожного місяця літніх канікул та по 3 дні весняних і осінніх канікул перебуває з батьком за місцем його фактичного проживання, без присутності матері, ночівля за згодою дитини, з можливістю спільного відпочинку.

-безперешкодне спілкування батька із донькою у дні, які не встановлені графіком, за погодженням з матір`ю дитини.

-у разі хвороби дитини (підтвердженої згідно запису педіатра), якщо це припадає на день зустрічі підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

-після виповнення року дитині один раз на тиждень по суботам без присутності матері проводити час з донькою, зокрема: відвідувати магазини та ходити в гості до родичів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає з матір`ю. Місце проживання доньки визначено за спільною згодою з відповідачем. Але йому та відповідачу не вдалося досягти домовленості щодо його участі, як батька, у вихованні дитини, відповідач ховає дитину від нього, не дає бачитися та спілкуватися. Він звернувся до органу опіки та піклування, про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, де йому було рекомендовано звернулись до суду.

Ухвалою суду від 12.04.2024 р. позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 23.04.2024 р. замінено третю особу без самостійних вимог - орган опіки та піклування Службу у справах дітей Великоновосілківської селищної ради Донецької області на Виконавчий комітет Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області. Відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Витребувано у виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області (як органу опіки та піклуваня) висновок щодо участі позивача у вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Ухвалою суду від 04.06.2024 р. заяву позивача про уточнення позовних вимог зі зміненим предметом позову повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 17.07.2024 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог в частині предмету позову. Закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.09.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача від 18.09.2024 р. про долучення додаткових доказів у справі.

Позивач, його представник позовні вимоги в судовому засіданні підтримали.

Позивач також пояснив, що відповідач не виконує розпорядження начальника Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 14.05.2024 р., не дає йому бачитись з дитиною. Додав, що має дружину та двох дітей 14 та 17 років та зазначив, що дружина не заперечує проти відвідування його молодшою донькою їх місця мешкання.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про відкладення розгляд справи за сімейними обставинами. Проте доказів поважності причини неявки суду не надала, а тому суд вважав можливим розглянути справу за її відсутності відповідно до положень ст.. 223 ЦПК України.

Третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Питання щодо задоволення позовних вимог залишили на розсуд суду.

Вислухавши позивача, його представника, дослідивши надані докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 квітня 2024 року, виданого Селидівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Згідно довідки-характеристики, виданої старостою Костянтинопільського старостинського округу 01.05.2024 р. № 212, позивач ОСОБА_1 проживає разом з дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сином ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За місцем проживання характеризується, як позитивна, дисциплінована та добропорядна людина. З сусідами підтримує дружні відносини. В конфліктні ситуації не вступає.

Згідно довідки КНП «Покровська лікарня» від 30.04.2024 р. ОСОБА_1 за психіатричною допомогою до лікарні протягом останніх п`яти років не звертався.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ч. 3 ст. 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року та іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з вимогами п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом ст. ст. 150 та 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Так, статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Приписами ст. 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини, орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно з вимогами ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Нормами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Висновок щодо участі позивача у вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною органом опіки та піклування суду не надано.

Розпорядженням начальника Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 14.05.2024 р. № 238-р за результатами розгляду подання служби у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації від 14 травня 2024 року №79/01-21 про визначення участі у виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька, що проживає окремо від дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Великоновосілківської селищної ради від 14 травня 2024 року № 7, висновки оцінки потреб сім`ї складені КУ ЦНСП Великоновосілківської селищної ради «Турбота» 14 травня 2024 року, надані документи ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_2 від 14.05.2024 року надано ОСОБА_1 право зустрічі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вихідні, а саме кожної першої та третьої суботи і неділі, із 13 год. 00 хв. до 16 год. 00хв., у вівторок і четвер із 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. Всі побачення, спілкування відбуватимуться за попередньою домовленістю між батьками, за адресою проживання матері або у громадських місцях, призначених для дитячого дозвілля.

Позивач посилається на те, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою. Зазначене відповідачем не спростовано.

При цьому суд вважає неефективним способом захисту зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, зважаючи на право позивача та дитини на безперешкодне спілкування між собою та обов`язок позивача брати участь у вихованні дитини, виходячи з як найкращих інтересів дитини, суд доходить висновку про необхідність усунення перешкод позивачу у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення порядку спілкування та участі батька у її вихованні.

Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні доньки, суд враховує вік дитини та те, що жодними розладами чи вадами розвитку донька сторін не страждає (доказів іншого суду не надано), особливого догляду не потребує, а також те, що раніше дитина з позивачем тривалого періоду часу не проводила.

Враховуючи викладене, суд встановлює наступний порядок спілкування та участі батька у її вихованні:

-особисте спілкування позивача з донькою у вихідні дні, а саме кожної першої та третьої суботи і неділі в період часу із 13 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., у вівторок та четвер з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері за місцем мешкання доньки, не порушуючи режиму дня дитини, до досягнення дитиною трьох років.

-після досягнення дитиною трьох років: протягом перших трьох місяців: кожної першої та третьої суботи календарного місяця в період з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, у присутності матері, в тому числі поза межами місця постійного проживання дитини, а вподальшому - кожної першої та третьої суботи календарного місяця в період з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, без присутності матері.

-безперешкодне спілкування позивача з донькою у свята: день народження дитини, Новий рік, Різдво, Великдень, День незалежності України, у присутності матері.

Суд вважає такими, що не відповідають інтересам дитини, зокрема порушуватимуть її розпорядок дня, позовні вимоги в частині святкування дня народження дитини, Нового року, Різдва, Великодня, Дня незалежності України у парні роки з батьком, а у непарні з матір`ю, оскільки в разі задоволення позовних вимог дитина протягом всього року буде позбавлена права і можливості відзначати свята з другим з батьків, права якого на особисте спілкування з дитиною у ці дні протягом року буде також порушено. Крім того, на думку суду, на даний час вік дитини не дозволяє знаходились без матері протягом тривалого часу. Суд також звертає увагу на те, що день народження кожного року припадає на інший день тижня, в тому числі на будній день, у який у дитини відбуватиметься освітній процес по досягненню нею шкільного віку. Тому суд вважає доцільним визначити такий спосіб участі позивача у вихованні доньки у день народження дитини, Новий рік, Різдво, Великдень, День незалежності України як безперешкодне спілкування з дитиною у присутності матері з дотриманням режиму дня, харчування та стану здоров`я дитини.

Суд, з урахуванням можливості спілкування батька з малолітньою донькою після досягнення нею шкільного віку, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині безперешкодного спілкування позивача з донькою в період шкільних літніх канікул по 10 днів кожного місяця літніх канікул та по 3 дні весняних і осінніх канікул, без присутності матері, з можливістю спільного відпочинку.

У разі хвороби дитини (підтвердженої згідно запису педіатра), якщо це припадає на день зустрічі, спілкування батька з дитиною підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками, дату, враховуючи режим дня дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

Вимоги в частині необмеженого спілкування батька із донькою засобами телефонного та електронного зв`язку суд вважає передчасними.

Встановлення вказаного способу участі батька у спілкування з дитиною, вихованні дитини на теперішній час буде максимально відповідати інтересам дитини, із врахуванням її віку, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів її батьків. Такий графік спілкування батька з дитиною надасть можливість батькові провести з дитиною певний період часу.

Визначений судом порядок та спосіб спілкування батька з донькою, з урахуванням обставин справи, є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком. Проте, він може бути змінений з часом з урахуванням зміни віку дитини та обставин особистої прихильності до кожного з батьків, а також з урахуванням зміни психічного, фізичного, етичного розвитку дитини.

Суд наголошує сторонам, що не зважаючи на встановлений спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою, вони не позбавлені можливості самостійно, за взаємною згодою та у позасудовому порядку, визначати додаткові способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 213-215, 258, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного порядку спілкування та участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) особисте спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вихідні дні, а саме кожної першої та третьої суботи і неділі в період часу з 13 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., у вівторок та четвер з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері за місцем мешкання доньки, не порушуючи режиму дня дитини, до досягнення дитиною трьох років.

2) після досягнення дитиною трьох років:

- протягом перших трьох місяців: кожної першої та третьої суботи календарного місяця в період з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, у присутності матері ОСОБА_2 , в тому числі поза межами місця постійного проживання неповнолітньої ОСОБА_3 ,

- вподальшому - кожної першої та третьої суботи календарного місяця в період з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, без присутності матері ОСОБА_2 .

3) безперешкодне спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свята: Новий рік, Різдво, Великдень, День незалежності України, у присутності матері.

4) безперешкодне спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період шкільних літніх канікул - по 10 днів кожного місяця літніх канікул та по 3 дні весняних і осінніх канікул, без присутності матері, з можливістю спільного відпочинку.

У разі хвороби дитини (підтвердженої згідно запису педіатра), якщо це припадає на день зустрічі, спілкування батька з дитиною підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками, дату, враховуючи режим дня дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 20.09.2024 р.

Суддя О.М. Якішина