Справа № 754/7733/24
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, в якій позивачка просить суд встановити додатковий строк у 2 місяці на прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 вересня 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Філімонова Кирила Олександровича надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на 3/5 квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 10-611, виданий 27.07.2023, видавник: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Козак Наталія Анатоліївна, запис про право власності було зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68627567 від 27.07.2023 13:40:43, Козак Наталія Анатоліївна , П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

Вказана заява обґрунтована тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 3/5 квартири АДРЕСА_1 . 23.04.2024 державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори листом № 1907/01-16-2024 повідомив позивачку про те, що на день смерті спадкодавця вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем, а тому пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини. Також нотаріус повідомила, що спадщина за ОСОБА_3 була видана спадкоємцям першої черги, які її прийняли.

Представник позивачки зазначає, що станом на день подання позовної заяви, відповідно до даних інформаційної довідки № 379358993 від 20 травня 2024 року, 3/5 квартири АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 10-611, виданий 27.07.2023, видавник: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Козак Наталія Анатоліївна. Відповідний запис про право власності було зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68627567 від 27.07.2023 13:40:43, Козак Наталія Анатоліївна , П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Право власності зареєстровано 15 грудня 2020 року.

Позивачка вважає, що у неї є правові підстави для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини у два місяці. У випадку встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та її подальшого прийняття, у позивачки виникнуть спадкові права на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , що наразі зареєстрована за ОСОБА_2 .

Представник позивачки вказує, що позивачка має побоювання відносно можливості відчуження даної квартири під час розгляду цивільної справи в суді, що порушить її права та створить ситуацію, за якої спадкування буде позбавлене практичного змісту.

Дослідивши матеріали заяви, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, судом враховується, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ, напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reason ablerelationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

Предметом розгляду даної справи є надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка стверджує, що до складу спадкової маси належить 3/5 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , однак доказів цього матеріали справи не містять, а копія спадкової справи станом на день постановлення цієї ухвали не надійшла.

Відповідно до інформаційної довідки № 379358993 від 20 травня 2024 року, відповіді № 792870 від 18.09.2024 з Державного реєсту речових прав на нерухоме майно 7/20 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2023, номер 10-611, видавник: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Козак Наталія Анатоліївна; а 5/20 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2020, номер 10-584, видавник: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Козак Наталія Анатоліївна.

Доказів того, що ОСОБА_2 успадкувала 3/5 (7/20 + 5/20) частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , саме за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи не містять.

Таким чином під час розгляду даної заяви судом не встановлено зв`язок між предметом позову та заявленими заходами забезпечення позову.

З огляду на зазначене, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини немає.

Керуючись ст. 149-154, 157 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.09.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК