Справа № 517/788/24
Провадження № 2/517/142/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року с-ще Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

У провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав.

У підготовче судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року позивачка повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 40). Позивачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 41). Водночас, звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи (а.с. 43). Крім цього, письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, третьою особою до суду надано не було, як і не було надано письмових пояснень з підтверджуючими доказами щодо неможливості надання такого висновку. Із жодними іншими заявами чи клопотаннями, в тому числі про відкладення розгляду справи, представник третьої особи до суду не зверталась.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 червня 2024 року позовна заява залишена без руху (а.с. 16-17). Вказана ухвала суду, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана позивачкою за її адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , яка також зазначена як єдина адреса для листування в позовній заяві (а.с. 20).

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачкою виправлені.

Ухвалою Фрунзівського районного суду від 19 червня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22 липня 2024 року 09 годину 30 хвилин, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи - Службу у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області. Зобов`язано Службу у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області надати письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, відносно його неповнолітньої дочки. Також, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, позивачці у відповідності до ч. 3 ст. 187 ЦПК України було роз`яснено її обов`язок направлення третій особі, не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та надання суду доказів такого направлення до початку підготовчого засідання (а.с. 29-30).

Однак, у підготовче судове засідання, призначене на 22 липня 2024 року 09 годину 30 хвилин, позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (яка вказана як єдина адреса в позовній заяві). Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 36). Позивачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку із вказаним підготовче судове засідання було відкладено на 10 вересня 2024 року 09 годину 00 хвилин.

Проте, у підготовче судове засідання, призначене на 10 вересня 2024 року 09 годину 00 хвилин, позивачка ОСОБА_1 повторно не з`явилась, хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (яка вказана як єдина адреса в позовній заяві). Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 40). Позивачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 517/788/24 на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 774219 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42).

Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).

Отже, за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Також відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Ураховуючи зазначене, а також те, що повістки про виклик у судові засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання позивачки, яке повідомлене суду, а конверти повернулися на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судових повісток у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», повідомлень про зміну свого місця проживання або місцезнаходження під час провадження справи від позивачки до суду не надходило, суд дійшов висновку, що остання вважається належним чином повідомленою про дати, час і місце судового розгляду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Відтак норми частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Тож, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 754/16126/16 (провадження № 61-17043св21).

Як вбачається з матеріалів справи, судом було належним чином повідомлено позивачку про дати, час та місце судових засідань, однак остання двічі в судові засідання не з`явилася, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тобто фактично самоусунулась від виконання процесуальних обов`язків.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для сторони заявника.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення ЄСПЛ у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом й не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

За таких обставин, ураховуючи, те, що позивачка будучи належним чином повідомленою про дати підготовчого судового засідання, повторно не з`явилась, не повідомила про причини своєї неявки до суду, не звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без розгляду.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 44, 128, 131, 223, 257, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 11 вересня 2024 року.

Суддя: