Провадження №2/389/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у підготовчому засіданні у приміщенні залу суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту неприйняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт неприйняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона ОСОБА_1 та її рідний брат ОСОБА_2 доводилися дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не залишила, то ж спадкування після її смерті має відбуватися за законом.

Позивач вчасно, в установлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Полякова О.О. з заявою про прийняття спадщини. Але, як роз`яснив позивачу нотаріус 25.01.2024 за № 20/01-16, на сьогодні існує об`єктивна перешкода у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в цілому. Відповідно до довідки виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області № 01-40/1917/6 від 27.09.2023, на день смерті ОСОБА_5 за однією з нею адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . На момент відкриття спадщини після ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 також не проживав за місцем відкриття спадщини, хоч і був зареєстрований за даною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає там з 1992 року, тому що постійно проживає в с. Іванківці, де одружився і має родину. Жодних дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3 не вчиняв - не спадкував предмети домашнього вжитку, у володіння чи управляння майном покійно не ступав, заяви нотаріусу про прийняття спадщини не подавав. З цих підстав заявником ставиться питання про встановлення факту неприйняття ОСОБА_2 спадщини після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити, просить проводити розгляд справи без її участі. Судові витрати просить покласти на позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без його участі та не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №421. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №146.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області №01-40/1917/6 від 27.09.2023, станом на 05.04.2006 за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №57 від 01.02.2022, ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Роз`ясненням нотаріуса від 25.01.2024 №20/01-16 повідомлено позивача про те, що вона та її брат ОСОБА_2 є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , так як на момент смерті спадкодавця були зареєстровані разом з ним за однією адресою, відповідно до приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України. Для можливості одноосібно оформити спадкові права на майно рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення відповідно факту в разі, якщо ОСОБА_2 фактично спадщину не прийняв через не проживання за місцем реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР).

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій у визначений законом строк.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , як позивач, так і відповідач були зареєстровані за місцем фактичного проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 . Водночас фактичне місце проживання ОСОБА_2 було відмінним, останні роки він не проживав з батьком та сестрою за цією адресою, а проживав за іншою адресою.

Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовано.

Отже, оскільки ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . був зареєстрований, проте не проживав, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому ОСОБА_2 , як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті батька, а отже, не набув права на спадкове майно.

Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 до нотаріуса не подавав заяву про прийняття спадщини, тому фактично спадщину не прийняв, тому позов в частині встановлення факту неприйняття спадщини відповідачем після смерті ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає відмовити в задоволенні вимог позову в частині встановлення факту неприйняття спадщини відповідачем після смерті ОСОБА_3 через відсутність доказів такого. Так, позивачем не підтверджено де саме проживала спадкодавиця на день своєї смерті, хто був зареєстрований та проживав разом із нею на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак через те, що позивач просить покласти судовий збір на неї, суд вважає не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт неприйняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя В.В. Український