Справа № 204/8683/24
Провадження № 2/204/3564/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 та Державної казначейської служби України, із вимогами про відшкодування моральної шкоди, який передано судді працівниками апарату суду 09 вересня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2024 року, справу розподілено у моє провадження та передано працівниками апарату суду 09 вересня 2024 року.

Ознайомившись із зазначеною заявою, вважаю за доцільне взяти самовідвід по даній цивільній справі, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем, з-поміж іншого, пред`явлено позов до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та судді Токар Н.В.

При цьому, звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач в обґрунтування підсудності цієї справи посилався на вимоги ст. ст. 26, 31 ЦПК України, зокрема, щодо її реєстрації та передачі до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

Натомість, канцелярією суду вказаний позов розподілено між суддями Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано у моє провадження.

Однак, приписами ч. 1 ст. 26 ЦПК України визначено, що підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Зважаючи на те, що відповідачами в даному позові є Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська та суддя Токар Н.В., а позов до суду поданий позивачем з посиланням на вимоги ст. ст. 26, 31 ЦПК України, доходжу висновку про необхідність заявлення самовідводу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 9 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 26 та ч. 6 ст. 31 ЦПК України, доходжу висновку про порушення працівниками апарату суду порядку визначення судді для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , а тому наявні правові підстави для заявлення самовідводу, а справу слід передати до канцелярії Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 31 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 31, 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П ОС Т А Н О В И В :

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Справу передати до канцелярії Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, для виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Приваліхіна