Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1296/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Васільєва С.В,

з участю секретаря судового засідання Шимкової Т.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» ( далі АТ «Акцент-Банк», АТ «А-Банк») звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.09.2021 у розмірі 10668,23 грн. станом на 29.07.2024, яка складається з наступного:

- 6621,04 грн. заборгованість за кредитом;

- 4047,19 грн. заборгованість по відсоткам

Позовна заява мотивована тим, що 01.09.2021 ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, я засобу доступу до зазначеного рахунку.

Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-Банк» разом із Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого станом на 29.07.2024 утворилася заборгованість у розмірі 10668,23 грн, яка складається з 6621,04 грн. заборгованість за кредитом, 4047,19 грн. заборгованість по відсоткам.

15.08.2024 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Повістка про судовий розгляд, призначений на 11.09.2024, адресована відповідачу, повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», що вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Так, відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також відповідача 04.09.2024 було повідомлено про час та місце розгляду справи засобами телефонного зв`язку та додатково надіслано СМС повідомлення через систему Viber (про що складено довідку-телефонограму)

Відзиву на позовну заяву або клопотань від відповідача до суду не надходило.

Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

01.09.2021 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі анкета-заява) (арк. спр.7)

Видача банківської картки підтверджується довідкою, в якій вказано номер банківської картки, яка була видана ОСОБА_1 (арк. спр.13)

01.09.2021 відповідач також ознайомився та підписав простим електронним підписом паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена».

Паспортом споживчого кредиту визначено тип кредиту поновлювана кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту до 200 000 грн.; строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту на споживчі потреби; пільгова процентна ставка та її умови; базова процентна ставка 3,4% на місяць( 40,8% річних) ) (арк. спр.8-9)

Згідно з даними довідки за лімітами, оформленої на ім`я ОСОБА_1 кредитний ліміт встановлено 01.09.2021 у розмірі 0.00 грн., 26.09.2021 кредитний ліміт збільшено до 7000.00 грн., 29.05.2023 ліміт зменшено до 6621.04, 25.08.2023 кредитний ліміт збільшено до 6700.00 грн. (арк. спр.14).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості ОСОБА_1 станом на 29.07.2024 заборгованість становить 10668,23 грн, яка складається з 6621,04 грн. заборгованість за кредитом, 4047,19 грн. заборгованість по відсоткам.

Даними виписки по картці підтверджується, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, а банк у подальшому здійснював нарахування відсотків за використання кредитного ліміту (арк.спр.10-12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 525, 526, 530 та 629 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правочин (кредитний договір), згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц було зроблений правовий висновок про те, що відповідно до вимог статей 3, 627 ЦК України підписавши Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та Паспорт споживчого кредиту, відповідач добровільно погодився на визначені умови кредитного договору і взяв на себе відповідні зобов`язання.

Однак у подальшому Верховний Суд в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року по справі № 393/126/20 зробив наступний правовий висновок:

«Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

В зазначеній постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду здійснив відступ від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (про яку згадано судом вище), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Отже, з урахуванням останньої правової позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що підписання Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», з огляду на його правову природу (це не частина кредитного договору, а спосіб повідомлення позикодавця кредитором про наявні пропозиції кредитування), його зміст, - не є підтвердженням досягнення між Банком та позичальником умов кредитування, в тому числі і щодо процентної ставки.

Анкета-заява також не містить посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для врахування наявного у матеріалах справи паспорту споживчого кредиту як доказу конкретних умов укладеного між сторонами кредитного договору стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом.

Також, враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, наданий банком витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому суд звертає увагу на те, що анкета-заява і паспорт споживчого кредитування підписані (зокрема, паспорт споживчого кредитування - з використанням простого електронного підпису), тоді як Умови та правила і Тарифи по картці відповідачем не підписані взагалі.

Матеріали справи не містять належних доказів, що саме з цією редакцією Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Витягу з Тарифів користування кредитною карткою, що додані до матеріалів справи), ознайомилася і погодилася відповідачка, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Отже, сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами не підтверджує, що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та інші істотні умови були погоджені з відповідачем в момент укладення договору 01.09.2021.

Таким чином, відсутні підстави стягувати з відповідача нарахованих процентів.

Також суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 (справа №342/180/17) вказала, що якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи, що відповідач користувалась кредитними коштами, обґрунтованими є вимоги про стягнення лише фактично отриманих коштів за кредитом (тіла кредиту) у розмірі 6621,04 грн.

Отже, відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, не повернув кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача по тілу кредиту.

Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував.

Дослідивши надані суду письмові докази, враховуючи проаналізовані норми права та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 6621,04 грн. кредитної заборгованості, що складає 62,06% від суми пред`явленого позову (10668,23), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1879,18 грн. судового збору(3028*62,06/100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 264-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

ухвалив:

позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.09.2021 станом на 29.07.2024 у розмірі 6621 (шість тисяч шістсот двадцять одну) грн. 04 коп. за кредитом.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості по відсотках за кредитним договором в розмірі 4047,19 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 1879 (одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 18 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, код ЄДРПОУ - 14360080.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 11.09.2024.

Суддя С. В. Васільєв