ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/123/24 Провадження 2/636/914/24
03.09.2024 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Буніна Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденко К.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті судової влади України, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини..
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Судом встановлено, що 13.12.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 6179020 про надання споживчого кредиту.
Згідно договору № 6179020 від 13.12.2022 року про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 11 000,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «Перший Український Міжнародний Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування.
Вказаний кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та підписаний відповідачем ОСОБА_1 13.12.2022 року о 08 год. 10 хв. 31 сек. електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А342725, який був надісланий на наданий ОСОБА_1 номер мобільного телефону.
Кредитні кошти були надані ОСОБА_1 13.12.2022 року, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» за вих.№20230929-2 від 29.09.2023 року.
26.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем - ТОВ «ФК Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 6179020 про надання споживчого кредиту від 13.12.2022 року перейшло до ТОВ «ФК Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», про що суду надано витяг з реєстру боржників.
- 11 000,00 гривень заборгованість за кредитом;
При цьому, суд зазначає, що відповідачем, не подано до суду ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заперечень відносно позову, ні належних і допустимих документальних доказів на спростування вимог, викладених у позовній заяві.
Разом з цим, суд вважає, що перехід права вимоги за кредитними договорами проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази.
Кредитний договір з первісним кредитором, за яким ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги, підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитних договорів від її імені, матеріали справи не містять.
Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, матеріали справи також не містять.
Відповідач ОСОБА_1 не оскаржував правомірність укладеного договору у судовому порядку.
Окрім цього, встановлено, що у відповідності до умов договору передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, які дотримано первісним кредитором.
Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
При цьому, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором, позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Позивач лише просить суд стягнути із відповідачки ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.
Відповідач ОСОБА_1 не спростовував розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок позивачу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладання відповідачкою кредитного договору в електронній формі, обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.
Вирішуючи питання стягнення та розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання вищезазначених вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим.
За таких обставин, наведений у позовній заяві розрахунок витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає обґрунтованим, тому витрати на правничу допомогу в загальній сумі 5000,00 грн. також підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача.
Окрім того, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судові витрати по справі в розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 235, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя