Справа №442/6950/24
Провадження №2/442/1662/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

за кредитним договором №9307751 в розмірі 40250,00 грн.,

за договором позики №78117454 в розмірі 42000,00 грн.,

а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 82250,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 12.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9307751, відповідно до якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути в порядку та строки, визначені договором. В подальшому, 28.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 9307751. Відповідач неналежним чином не виконує взяті на себе зобов`язання та не повернув кредит. Станом на 30.04.2024 року загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 40250,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 29250,00 гривень - заборгованість за відсотками, 1000,00 гривень заборгованість за комісією. Як новий кредитор у зобов`язанні дану суму просить стягнути в примусовому порядку.

Крім того, 12.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 78117454, відповідно до якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути в порядку та строки, визначені договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 78117454. Відповідач неналежним чином не виконує взяті на себе зобов`язання та не повернув позику. Станом на 30.04.2024 року загальний розмір заборгованості за цим договором позики становить 42000,00 гривень, з яких: 10500,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 31500,00 гривень - заборгованість за відсотками. Як новий кредитор у зобов`язанні дану суму просить стягнути в примусовому порядку.

23.08.2024 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Ухвалою від 23.08.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 19.09.2024. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Як вбачається з відомостей, отриманих з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" за допомогою функції "відстеження", кореспонденція, яка направлялась відповідачу, отримана ним особисто 03.09.2024.

Суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення, зокрема, відповідача про розгляд даної справи, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано.

Відповідач станом на 19.09.2024 року відзиву на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 9307751 та додаткові угоди до договору (а.с.8-15), відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 гривень, загальний строк кредитування 105 днів, денна процентна ставка: протягом пільгового періоду 1,50%, протягом поточного періоду 3%. Комісія за надання кредиту 10% від суми кредиту. 28 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу №28112023 (а.с.17-20), на підставі якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 9307751 від 12.07.2023 року.

Згідно витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 року (а.с.16) та відповідного розрахунку заборгованості (а.с.21), станом на 30.04.2024 року загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 40250,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 29250,00 гривень - заборгованість за відсотками, 1000,00 гривень заборгованість за комісією.

Крім того, 12.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 78117454 (а.с.28-30), відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 10500,00 гривень на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21 та додаткові угоди до договору факторингу (а.с.31-34), на підставі яких до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 78117454 від 12.07.2023 року.

Згідно витягу з Реєстру боржників №13 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.36) та відповідного розрахунку заборгованості (а.с.37), станом на 30.04.2024 року загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 42000,00 гривень, з яких: 10500,0 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 31500,00 гривень - заборгованість за відсотками.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з правовою позицією ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені між первісними кредиторами та ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №9307751 в частині стягнення: 10000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 29250,00 гривень - заборгованість за відсотками, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо частини позовної вимоги про стягнення комісії за договором, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12цьогоЗакону.

Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору № 9307751 від 12.07.2023, суд дійшов висновку про те, що частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована комісія не підлягає стягненню з відповідача.

Тому, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1000,00 грн.

Щодо укладення договору позики №78117454 від 12.07.2023.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На основі аналізу цих правових норм Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків.

Як уже зазначалось вище, за договором позики № 78117454 від 12.07.2023 року, відповідач отримав кредит в розмірі 10500,00 гривень на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день (базова ставка). Знижена процентна ставка в день 0,75% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності). Згідно п.15 договору позики у випадку якщо Позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», знижена процентна ставка,визначена п. 2 Договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3. п.2 Договору. В такому разі Проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується Позичальником в повному обсязі за весь період Строку Позики. Відтак, відсотки за базовою процентною ставкою в розмірі 2,5% в день становлять - 262,50 гривень в день. Отже, за цим договором позики відповідач зобов`язаний сплати відсотки в розмірі 7875,00 гривень (262,50 грн. х 30), а загальна заборгованість становить 18375,00 гривень.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за цими двома кредитними договорами становить 57625,00 гривень, внаслідок чого до примусового стягнення підлягає виключно ця сума.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2121,44 грн. (57625/82250*3028).

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

за кредитним договором № 9307751 - в розмірі 39250,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

за договором позики № 78117454 - в розмірі 18375,00 грн., з яких: 10500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

а всього стягнути заборгованість за договорами у розмірі 57625,00 грн. (п`ятдесят сім тисяч шістсот двадцять п`ять грн.).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2121,44 грн. (дві тисячі сто двадцять одну грн., 44 коп.).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження - 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри,30; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 19 вересня 2024 року.

Головуюча - суддя Курус Р.І.