Березівський районний суд Одеської області
17.09.2024
Справа № 494/1483/24
Провадження № 2/494/588/24
17 вересня 2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Станілевич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
12 серпня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.
ОСОБА_2 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 23.12.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №793. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2019 року сторони перестали проживати разом як подружжя. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є формальним, оскільки особисті відносини між ними вже тривалий час мають негативний характер. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин між сторонами, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в минулому не принесли жодних результатів. Тому це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту та бюджету. Майнових претензій один до одного не мають. На думку позивачки, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, також вона проти надання часу для примирення. Так як спільна дитина сторін ще неповнолітня, то вона і надалі залишиться проживати разом з позивачкою. Наразі фактичне місце перебування ОСОБА_3 невідоме. ОСОБА_2 разом з сином є внутрішньо переміщеними особами.
На підставі вищевикладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 . Також, просила залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».
Ухвалою суду від 21.08.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 17.09.2024 року о 11:30 год.
В судове засідання позивачка не з`явилась, від представника ОСОБА_1 надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений згідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивачки та її представника суд приймає рішення про заочний розгляд справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
У судовому засіданні встановлено наступне.
23 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №793.
Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, оскільки особисті відносини між ними вже тривалий час мають негативний характер. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту та бюджету. На думку позивачки, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, також вона проти надання часу для примирення. Наразі фактичне місце перебування ОСОБА_3 невідоме. ОСОБА_2 разом з сином є внутрішньо переміщеними особами.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, позивачка при реєстрації шлюбу прізвище чоловіка не брала, тому після розірвання шлюбу змінювати прізвище не має потреби.
Станом на теперішній час спір про поділ майна та місце проживання дитини - відсутній.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає причини, що спонукають ОСОБА_2 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
При поданні позовної заяви позивачкою, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -задовольнити.
Розірвати шлюб міжОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №793.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії № НОМЕР_2 , виданий Сєверодонецьким МВ УМВС України в Луганській області 26.12.2006 року, РНОКПП НОМЕР_3 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Суддя Панчишин А.Ю.