Справа № 759/2511/24
Провадження № 2/752/4263/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», через представника Волчек Н.М. (довіреність від 27 листопада 2023 року, а.с.43), звернулось до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва суду від 08 лютого 2024 року справу для розгляду передано до Голосіївського районного суду міста Києва за підсудністю (а.с.48).

Позовні вимоги мотивовано тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», (далі - ПрАТ «СК «АРКС») та ОСОБА_2 03 лютого 2022 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 96163а2цв, предметом якого було страхування транспортного засобу марки ЗАЗ LANOS, державний реєстраційний номер (далі - д.р.н.) НОМЕР_1 .

02 квітня 2022 року в м. Києві по вул. Пирогівський Шлях сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з участю автомобіля ЗАЗ LANOS, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_2 ) та автомобіля Intercargo Truck, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Унаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 року (справа № 752/4747/22) водія ОСОБА_1 визнано винним у даній дорожньо-транспортні пригоді.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Intercargo Truck, д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК БРОКБІЗНЕС» за договором-полісом № ЕР/208190035.

У позові вказується, що страхувальник своєчасного звернувся до позивача із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого склала 43 534,00 грн., яке позивачем було сплачено на СТО згідно платіжного доручення. ПрАТ «СК БРОКБІЗНЕС», з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 19 078,05 грн. Страхове відшкодування, яке має виплатити відповідач позивачу становить 24 455,95 грн. (43 534,00-19 078,05).

Посилаючись на викладені обставини, на положення ст.ст. 993, 1194 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 24 455,95, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою реєстрації місця проживання відповідача, які позивач отримав особисто 13 липня 2024 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається, згідно довідки Головного управління Статистики у місті Києві від 15 липня 2019 року №3.1.-23484-17 ПрАТ «СК «АРКС» змінювало назву з ПрАТ «СК АХА Страхування» з 20 червня 2019 року на ПрАТ «СК «АРКС» (а.с.38).

Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 03 лютого 2022 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист», оферта № 96163а2цв, предметом якого було страхування транспортного засобу марки ЗАЗ LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.23-29).

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 року (справа № 752/4747/22) встановлено, що водій ОСОБА_1 02 квітня 2022 року в м. Києві по вул.Пирогівський Шлях,40, керуючи транспортним засобом Intercargo Truck, д.р.н. НОМЕР_2 , порушив п.26.4 Правил дорожнього руху України під час виїзду з житлової зони, не дав дорогу транспортному засобу ЗАЗ LANOS, д.р.н. НОМЕР_1 ; вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водія ОСОБА_1 визнано винним у даній ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладанням штрафу (а.с.13).

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу серії ЕР № 208190035, станом на 02 квітня 2022 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Intercargo Truck, д.р.н. НОМЕР_2 , застраховано АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС».(а.c.30).

Встановлено, що страхувальник за договором добровільного страхування ОСОБА_2 14 квітня 2022 року звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.19).

На підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 14 квітня 2022 року (дефектна відомість), позивачем складено страховий акт № ARX3277700 від 02 червня 2022 року з відповідним розрахунком суми страхового відшкодування, на підставі чого сплачено страхове відшкодування у розмірі 43 534,00 грн. відповідно до платіжного дорученням № 892260 від 03 червня 2022 року (а.с.12,15,16,20).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК БРОКБІЗНЕС» згідно полісу № ЕР208190035 (а.с. 14, 30, 31), яким здійснено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 19 078,05 грн., з урахуванням коефіцієнтом зносу (п.6 а.с.33).

Згідно заяви позивача № 6946/18/ЦВ від 25 серпня 2022 року ПрАТ «СК БРОКБІЗНЕС» здійснило часткове відшкодування завданих збитків в розмірі 19 078,05 грн. за полісом № ЕР-208190035 від 17 лютого 2022 року (а.с.31, 32).

З огляду на викладене, ПрАТ «СК «АРКС» заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків, як особи, відповідальної за заподіяний збиток та якого визнано винним у вчиненні ДТП, що не відшкодовані позивачу в сумі 24 455,95 грн., посилаючись на те, що страхова компанія відповідача здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, яке не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому, нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 1961-1V), ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.ст.1, 17 Закону України 1961-1V, ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса.

Відповідно до вищевказаного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР208190035 ліміт за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 130 000,00 грн. (а.с.30).

За змістом ст.ст.12, 22 Закону України 1961-1V у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивач здійснив виплату страхувальнику ОСОБА_2 в розмірі 43 534,00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № ЕР208190035 у ПрАТ «СК БРОКБІЗНЕЗ», то останній, керуючись ст.ст.22, 29 Закон України № 1691-1V відшкодував страхове відшкодування в розмірі 19 078,05 грн.

Відтак, на думку позивача, відповідач, як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого позивачем, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом, становить 24 455,95 грн.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Суд враховує і правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено отримання позивачем від страховика відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 19 078,05 грн. Предметом спору є відшкодування недостатньої, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна у розмірі 24 455,95 грн.

За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин та керуючись наведеними вище нормами матеріального права, суд дійшов висновку, що у зв`язку з виплатою ПрАТ «СК «АРКС» потерпілому страхового відшкодування, що полягало в оплаті вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди власнику застрахованого автомобіля за договором добровільного страхування.

Суд враховує і те, що відносини між відповідачем ОСОБА_1 та ПрАТ «СК БРОКБІЗНЕЗ» регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Законом України № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведене те, що різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком відповідача, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Отже, встановивши, що ПрАТ «СК «АРКС» сплатило в рахунок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля суму страхового відшкодування в розмірі 43 534,00 грн., відтак, слід дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» про стягнення з відповідача 24 455,95 грн., виплаченого страхового відшкодування на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування».

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування у розмірі 24 455,95 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (а.с.51).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 979, 993, 1166, 1167, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265,279,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на відшкодування матеріальної шкоди 24 455 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», , місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2024 року.

Суддя А.В.Слободянюк