печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2024 р. Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою судді від 27 вересня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26 січня 2024 року у справі прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги первісного позову підтримав та просив задовольнити, а зустрічну позовну заяву просив залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача за зустрічним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в судові засідання, призначені на 19 серпня 2024 року, 16 вересня 2024 року позивач за зустрічним позовом та її представник не з`явились, будучи повідомленими про місце, час і дати судових засідань, про причини неявки на жодне із призначених засідань суду не повідомили.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з правовою позицією Верховного суду в постанові від 21 вересня 2020 року справа № 658/1141/18, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року в справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року в справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року в справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року в справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року в справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року в справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року в справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року в справі № 522/22303/14-ц.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з положеннями, визначеними в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Як встановлено вище, в жодне судове засідання, призначене судом у справі, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним, позивач за зустрічним позовом або її представник не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача за зустрічним позовом не подали.

Крім того, суд вказує, що зазначена справа перебуває в провадженні судді з вересня 2023 року, тобто майже рік, при тому, як чинне встановлює розгляду цивільної справи протягом розумного строку.

За вищевикладених обставин суд, вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства зустрічний позов ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, якою не надано будь-яких доказів на підтвердження причин її неявки, відповідно яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості з`ясувати дійсну волю позивача щодо змісту заявлених вимог, оскільки остання зайняла пасивну позицію щодо розгляду її справи.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.44, 158, 223, 257 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду.

Суддя О.Л. Бусик