УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., за участю секретаря судового засідання Отруби В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича про визнання судового наказу, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 24 листопада 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала вищезазначена цивільна справа.

24 листопада 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1

04 березня 2024 року представником боржника подано до суду заяву про визнання вищевказаного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржник в добровільному порядку виконував та продовжує виконувати свої обов`язки по утриманню дітей. Він проживає разом із заявником та вони спільно приймають участь у вихованні та утриманні дітей.

У період з 30 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року між заявником та боржником виникло тимчасове непорозуміння, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, за результатами розгляду якої судом було видано судовий наказ. При цьому, заявник повідомила, що вона не встигла подати заяву про відкликання зазначеної заяви.

Зазначає, що існування судового наказу про стягнення аліментів створює ситуацію невизначеності, оскільки заявник повідомила, що не буде пред`являти наказ до виконання, тому що в цьому немає необхідності, проте, у випадку його пред`явлення до виконання через рік або два боржник перебуватиме у невигідному становищі, у зв`язку з тим, що буде нарахована заборгованість з дати присудження аліментів, зазначеної в наказі.

Таким чином, наявність судового наказу надає заявнику можливість пред`явити його до виконання в будь-який момент і стягувати кошти за період, коли діти фактично спільно жили з батьками та були на їхньому спільному утриманні в добровільному порядку.

Враховуючи вищевикладене, звернувся до суду з цією заявою.

13 березня 2024 року до суду надійшла заява від стягувача ОСОБА_2 , в якій вона зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви, оскільки підстави для видачі судового наказу були та є відсутніми. Боржник завжди виконує свої батьківські обов`язки по утриманню дітей. Відкликати заяву про видачу судового наказу не встигла.

Стягувач та боржник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Матеріали справи містять заяву стягувача про розгляд справи у її відсутність.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки учасники в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом установлено, що 24 листопада 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї другої з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2023 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Видаючи судовий наказ про стягнення аліментів, суд виходив з наданих заявником ОСОБА_2 документів, зокрема, що остання є матір`ю дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діти проживають разом із заявником.

Відповідно до частини третьої статті 431 ЦПК України судовий наказ є видом виконавчого документу.

Згідно з частинами першою-другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Абзацом першим пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи, що діти як на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, так і на момент звернення до суду з цією заявою проживали та проживають з обома батьками, перебувають на їхньому спільному утриманні, що ОСОБА_2 не заперечувалось, підставою для подачі заяви про видачу судового наказу стала конфліктна ситуація між учасниками справи, суд дійшов висновку про відсутність обов`язку у ОСОБА_1 сплачувати аліменти на дітей на користь ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати судовий наказ від 24 листопада 2023 року таким, що не підлягає виконанню та задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 181 СК України, статтею 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Солом`янським районним судом міста Києва 24 листопада 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї другої з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2023 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. М. Ішуніна