Справа № 698/522/24
Провадження № 2-о/698/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

з участю:

присяжних Береговенко Л.В., Беркаль Л.В.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у закритому судовому засіданні у залі суду в селищі Катеринопіль справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області; служба у справах дітей Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області, Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про усиновлення одним із подружжя дітей другого з подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення одним із подружжя дітей другого з подружжя.

Заявник зазначив, що бажає всиновити малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є дітьми його дружини ОСОБА_2 , за їх спільною згодою. Просить суд визнати, оголосити його усиновлювачем дітей та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву про усиновлення, просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала подану заяву, просить задовольнити її вимоги.

Представник заінтересованих осіб: органу опіки та піклування, служби у справах дітей Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області Писар М., подав заяву про розгляд справи без участі представника Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Від представника заінтересованої особи Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чепіги Н. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Суд, вислухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, застосувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Шостаківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №1 від 14.02.2018 року.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 19.06.2019 року, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 543.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 19.06.2019 року, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 415.

Рішенням Катеринопільського районного суду від 15.11.2018 року біологічний батько дітей, ОСОБА_6 , позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прізвище дітей змінено з ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Місце проживання дітей зареєстроване разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягами з реєстру територіальної громади від 13.05.2024 року. За вказаною адресою також зареєстроване місце проживання заявника ОСОБА_1 , який спільно з дружиною займається утриманням та вихованням дітей.

Згідно довідки про стан здоров`я від 24.05.2024 року, ОСОБА_1 є здоровим та може бути усиновлювачем.

Згідно акта обстеження умов проживання від 26.06.2024 року, встановлено, що ОСОБА_2 є власником одноповерхового житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 і умови проживання в ньому задовільні, діти мають окремі кімнати, які забезпечені меблями та обладнані всім необхідним для навчання та відпочинку. За результатами бесіди із дітьми, останні згідні на усиновлення.

ОСОБА_2 (як дружина та як мати дітей) надала відповідно до ст.217 Сімейного кодексу України нотаріально засвідчену згоду на усиновлення заявником малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області про доцільність усиновлення та відповідність інтересам дітей №01-32/2067/01-32/3337 від 02.07.2024 року усиновлення ОСОБА_1 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей.

На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення.

15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)».

Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини.

Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів.

Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї.

Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина шоста статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини (частини перша статті 211 Сімейного кодексу України).

Частина третя статті 211 встановлює, що усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті.

Відповідно до вимог частин першої-другої статті 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною.

Судом встановлено, що заявник має задовільні житлові умови, матеріальне забезпечення, фізично здоровий, не має фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали усиновленню, перешкод для усиновлення, зазначених у статті 212 Сімейного Кодексу України, не встановлено, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дітей і дасть можливість забезпечити дітям стабільні та гармонійні умови життя, усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дітей.

З огляду на викладене, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення та відповідність інтересам дітей, виходячи з найвищих інтересів малолітніх дітей, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов їхнього життя, суд вважає за можливе дозволити заявнику ОСОБА_1 , усиновити малолітніх дітей, оголосивши його усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі частини третьої статті 314 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням заявника приходить до переконання про внесення до актових записів про народження дітей змін в частині зазначення по-батькові дітей та про запис усиновлювача батьком.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 20 Конвенції про права дитини, ст. 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), ст.ст. 3-7, 207-234 Сімейного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 15, 133-137, 141, 259, 263-265, 293-294, 310-314, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області, громадянина України, одруженого, який проживає за зареєстрованою адресою по АДРЕСА_1 оголосити усиновлювачем малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис про народження від 11.04.2012 року № 415, складений Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : в частині запису «Відомості про батька» вказати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ; в частині запису «Відомості про дитину» вказати: в графу «По-батькові» дитини - « ОСОБА_11 » змінити на - « ОСОБА_12 », прізвище, ім`я, дату народження та місце народження залишити без змін.

Внести зміни в актовий запис про народження від 16.05.2013 року № 543, складений Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині запису «Відомості про батька» вказати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ; в частині запису «Відомості про дитину» вказати: в графу «По-батькові» дитини - « ОСОБА_13 » змінити на - « ОСОБА_14 », прізвище, ім`я, дату народження та місце народження залишити без змін.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відповідних змін до актового запису.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2024 року.

Головуючий Баранов О.І.

Присяжні: Береговенко Л.В.,

Беркаль Л.В.