Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1187/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Васільєва С.В.

за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 75935,91 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 18.10.2019 між Акціонерним Товариством «АЛЬФА-БАНК» (далі також - АТ «АЛЬФА-БАНК») та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №501196386, підписаний у електронній формі у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».

АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит в розмірі 52000 гривень на строк 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 18,99% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користування.

Відповідач не виконував зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка на 20.09.2021 становить 75935,91 грн.

20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні АТ «АЛЬФА-БАНК» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги (зокрема, до відповідача).

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 75935,91 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 гривень.

Ухвалою суду від 02.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Зокрема, відповідача у справі повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Направлена судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Водночас, засобами телефонного зв`язку відповідач повідомив, що з`явитися до суду не може, надіслати відповідну заяву також не має можливості, оскільки перебуває у зоні бойових дій.

Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

18.10.2019 відповідач підписав Оферту на укладання Угоди про надання кредиту №501196386, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якої відповідач запропонував укласти АТ «АЛЬФА-БАНК» Угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», що укладений між відповідачем та Банком.

За умовами Оферти на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, надано кредит для власних потреб у розмірі 52000 грн. з фіксованою процентною ставкою 18,99% річних на строк 24 місяці.

Сторони погодили Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг.

У п. 1 "б" кредитного договору передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту у розмірі 2,25% від суми кредиту, зазначеній в цій оферті без ПДВ

20 вересня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №3, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні АТ «АЛЬФА-БАНК» права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у Додатку №1-1 до Договору.

Також був складений Акт приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №3 від 20.09.2021. Крім цього, надано платіжне доручення про оплату прав вимоги згідно вказаного договору.

Відповідно до витягу з Додатку №1-1 до Договору факторингу №3 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №501196386 від 18.10.2019 в загальній сумі 75935,91 грн., з яких сума за тілом кредиту 42720,42 грн., сума заборгованості за процентами та комісією 33215,49 грн.

Аналогічні відомості стосовно розміру заборгованості за кредитним договором містяться у розрахунку заборгованості (за тілом кредиту 42720,42 грн., сума заборгованості за відсотками 12077,49 грн. та комісією - 21138 грн.).

Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.

Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено Договір про надання кредиту №501196386 від 18.10.2019.

Відповідно до умов Договору АТ «АЛЬФА-БАНК» надало відповідачу кошти в сумі 52000 грн., строком на 24 місяці, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 18,99% річних за фіксованою ставкою. Також передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту у розмірі 2,25% від суми кредиту.

Кредитний договір підписаний особисто відповідачем..

У подальшому позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набув права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором.

Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за кредитним договором підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем та наявність заборгованості.

Вказані обставини відповідач не заперечив, доказів на спростування зазначеного не надав.

Договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Отже відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти, сплатив заборгованість лише частково, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені у позовній заяві, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати, суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7100 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень.

Суд встановив, що ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора Наваренка В.Г., 05 жовтня 2023 року уклав договір про надання правничої допомоги №05-10/23 з адвокатом Макєєвим В.М.

Відповідно до акту №1 від 07.03.2024 приймання-передачі наданих послуг, згідно з Договором №05-10/23 від 05 жовтня 2023 року про надання юридичних послуг, адвокат Макєєв В.М. надав клієнтові ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» послуги: надання первинної консультації замовнику у справі, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та ЄСПЛ, підготовка та подання позовної заяви, на що витрачено 7.1 годин. Вартість послуг - 7 100 гривень.

Вказана сума сплачена позивачем адвокату Макєєву В.М., що підтверджено платіжною інструкцією №1117 від 07 березня 2024 року.

Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, аналіз документів, підготовка позовної заяви.

Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною.

При цьому переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.

До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7100 грн., який є очевидно завищеним.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд зазначає, що оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн.

Керуючись статтями 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №501196386 від 18.10.2019 у розмірі 75935 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 91 коп., з яких сума за тілом кредиту 42720,42 грн., сума заборгованості за відсотками 12077,49 грн. та комісією - 21138 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. сплаченого позивачем судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» 2000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»; пл. Солом`янська, 2, м. Київ, 03035; ІКЮО - 40340222.

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2024 року.

Суддя С. В. Васільєв