Справа № 522/9862/24
Провадження № 2/522/5574/24
УХВАЛА

19 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності, у якій позивач просить:

- визнати удаваним договір про співробітництво, укладений 28 квітня 1998 року між підприємцем ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_3 в частині сторони договору та визнати стороною договору ОСОБА_1 ;

- визнати удаваним договір купівлі-продажу долі в загальній дольовій власності, укладений 05.08.1999 року між підприємцем ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем в частині сторони договору, а саме стороні покупця, та визнати покупцем за договором ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на кафе-бар «Лагуна», розташований у АДРЕСА_1 , який складається з кафе-бару під літ.А, загальною площею 120 кв.м., мостіння «І», огорожі №№1,2.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

На виконання вимог закон, судом направлено запит до Відділу адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в Одеській області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь за №60874/24 з якого надійшла до суду 23.07.2024 року, та з якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У період з 22 липня 2024 року по 11 серпня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В. перебувала в основній щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Копія ухвали суду від 12.08.2024 року була направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку. Проте, згідно відомостей з сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА», відправлення перебуває на сортувальному центрі.

17 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просить долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору, а також враховуючи надані у додатках до позовної заяви відомості про майновий стану, відстрочити сплату залишку судового збору до ухвалення рішення по справі.

Так, в ухвалі суду від 12 серпня 2024 року було встановлено, що оскільки однією із позовних вимог є визнання права власності, що являється спором про підтвердження права на майно - зазначений позов носить майновий характер та підлягає грошовій оцінці, а тому, у позовній заяві має бути зазначена ціна позову.

У п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Проте, у первинному позові відсутня вказівка на ціну позову. Також, вказівка на ціну позову відсутня в заяві від 17.09.2024 року.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому обов`язок визначити вартість спірного майна покладається на позивача.

В ухвалі суду від 12 серпня 2024 року позивачеві роз`яснено, що в якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна або цінова довідка, щодо спірного об`єкта нерухомого майна, яка підтверджуватиме його ринкову вартість на момент звернення із позовом до суду та відповідно до якої визначатиметься ціна позову.

Проте, разом із заявою від 17 вересня 2024 року позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували ринкову вартість майна та відповідно до яких можна було б визначити ціну позову.

Також, ухвалою суду від 12 серпня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору залишено без задоволення.

Встановлено, що недоліком позовної заяви є відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору.

В ухвалі суду від 12 серпня 2024 року позивачеві роз`яснено, що судовий збір за немайнові вимоги у розмірі 1 422,40 гривень та за майнову вимогу, що визначений відповідно до ринкової вартості нерухомого майна повинен бути сплачений за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015758

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача),Приморський районний суд м. Одеси(назва суду, де розглядається справа).

Так, позивачем в заяві від 17 вересня 2024 року надано суду платіжну інструкцію від 17 вересня 2024 року №149920054, з якої вбачається, що ОСОБА_1 сплатив в якості судового збору грошову суму у розмірі 7 700,00 гривень.

Також, як вже було встановлено судом, згідно платіжної інструкції №6106-2575-8689-7627 від 19.06.2024 року, позивачем було сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 1 000,00 гривень.

Проте, в супереч вимогам чинного законодавства та ухвали суду від 12.08.2024 року не визначив розмір ціни позову та відповідно суми судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, та не надав доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному у встановленому законом порядку.

У заяві від 17.09.2024 року позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі на підставі наявних у справі матеріалів. Зазначене клопотання мотивована тим, що заявник перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підтвердження чого надав довідки з реєстру про суми доходів.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що єдиною підставою для зменшення розміру судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, дійсно, позивачем витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте, проте, зазначений витяг містить інформацію про доходи позивача за 2014-2017 роки.

Також, позивачем подано витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 02.11.2022 року, з якого вбачається, що доходи позивача в період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року відсутні.

Також, позивачем подано витяг з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01.06.2023 року з якого вбачається, що доходи позивача в період з 3 кварталу 2022 року по 1 квартал 2022 року становлять 12,19 гривень.

Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що станом на момент звернення до суду, майновий стан позивача не дозволяє йому сплатити судовий збір надано не було.

Не надано також будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність у позивача рухомого та нерухомого майна, відсутності відкритих у банках рахунків, депозитів, вкладів, банківських скриньок тощо.

Тому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає, що недоліки позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності, визначені в ухвалі суду від 12 серпня 2024 року не усунуті.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч.5, 7 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У постанові ВП ВС від 20.01.2021 № 9901/258/ вказано, що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Враховуючи те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 12.08.2024 року, зокрема, не визначено ціну позову, не надано документів, які б підтверджували ціну позову, а також не виконано вимогу щодо обрахунку та сплати судового збору у повному обсязі, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачеві.

Керуючись ст.185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та визнання права власності - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Роз`яснити позивачеві, що належно оформленим вважається позов, який відповідає вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.