печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1819/14-ц
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Курковська Я.Л., ОСОБА_6 , приватний нотаріус КМНО Черниш Ю.В. про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

Так, в рамках розгляду справи позивачем ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування доказів. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, в свою чергу, є правонаступником початкового позивача ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2008 та стало частиною спадкової маси. На підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України та для уточнення позовних умов, позивач просила витребувати у Шостої Київської державної нотаріальної контори: копію спадкової справи № 102/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 ; копію спадкової справи № 215/2019 після ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлились належним чином.

Суд, вивчивши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, встановив наступне та дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Так, вбачається, що таке клопотання про витребування доказів було подано 20.12.2023, а підготовче судове засідання закрито 24.05.2018, що свідчить про те, що було пропущено строк для подання клопотання про витребування доказів та не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку разом із вказівкою на причини пропуску строку. Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання зазначеного клопотання у вказаний строк з причин, що не залежали від позивача у клопотанні не зазначено.

За наведених обставин та відповідних норм, суд приходить до висновку про залишення без розгляду клопотання про витребування доказів, у зв`язку з пропуском строку його подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 83, 84, 222 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Курковська Я.Л., ОСОБА_6 , приватний нотаріус КМНО Черниш Ю.В. про витребування майна із чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Новак