ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8625/24 Справа № 175/5036/24 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024року ОСОБА_1 звернулася в суд з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024року.

Клопотання обґрунтовувалась тим, що в тексті ухвали не зазначено, який предмет позову мав бути в позовній заяві, але судом присвоєно номер справи № 175/5036/24. Згідно даних з веб-порталу судової влади України з моменту подання заяви про забезпечення позову до дня подання цього клопотання, позовна заява в рамках справи № 175/5036/24 ОСОБА_2 не подана, тому вважала, що заходи забезпечення позову слід скасувати.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклала вимогу про скасування ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення її клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що внаслідок скасування рішення суду першої інстанції відпала підстава для встановлення заборони відчуження спірної квартири, оскільки судом апеляційної інстанції підтверджено законність її набуття ОСОБА_3 .

Позивач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в електронному суді, а також оголошенням на веб-порталі судової влади України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у квітні 2024року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214) та земельної ділянки, кадастровий номер :02:030:0499, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214), власником яких є ОСОБА_1 .

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим уповноваженим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку тощо) щодо нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214) та земельної ділянки, кадастровий номер :02:030:0499, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214).

Після того, як позивач після розгляду заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви подає до суду позовну заяву, то вона реєструється канцелярією суду та створюється окрема обліково-статистична картка судової справи та яка отримує свій Єдиний унікальний номер справи та номер провадження.

Також судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 175/6696/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що умови, які існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову не змінилися, дана справа перебуває на розгляді, остаточне рішення по суті спору не ухвалено.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у статті 158 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина десята статті 158 ЦПК України).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Отже, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа № 175/6696/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та скасування рішення знаходиться в провадженні суду та розгляд не завершений.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024року відкрито провадження у справі № 175/6696/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та скасування рішення. Призначено підготовче судове засідання на 27 серпня 2024року.

Згідно відкритих даних з веб-порталу судової влади України справа № 175/6696/24 призначена до судового розгляду на 05 листопада 2024року.

Спір по вищевказаній справі існує саме щодо об`єкту нерухомості, на який накладено заборону відчуження - ухвалою суду 16 квітня 2024року у справі № 175/5036/24.

За таких обставин, апеляційний вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки скасування заходів забезпечення позову до розгляду цивільної справи № 175/6696/24 по суті та ухвалення судом відповідного рішення, суперечитиме меті заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду є безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими.

Порушень норм процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави для висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2024року.

Судді: