Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3236/24
Провадження № 2/332/1883/24
Рішення

Іменем України

11 вересня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря судового засідання: Чуб С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У травні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Українській Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 12.07.2021 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 201, за умовами якого відповідачу видано кредит в розмірі 62 722,00 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.03.2024 у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 73 684,85 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту 41 568,39 грн; заборгованості за процентами 4,66 грн; заборгованості за комісією 32 111,80 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2021 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 була підписана заява № 201 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредит в сумі 62 722,00 грн (а.с. 14).

Заява відповідача про приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічні пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становить укладений сторонами договір, яким є договір приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві.

12.07.2021 між сторонами підписаний і паспорт споживчого кредиту, в якому узгоджені тип кредиту кредит, його розмір 62 722,00 грн, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка 0,01% річних, а також розмір комісії 2,99% (а.с. 17).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 208 ЦК України, за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.50643961.69689.8810 від 12.07.2021 (а.с. 38).

Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.03.2024 у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 73 684,85 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту 41 568,39 грн; заборгованості за процентами 4,66 грн; заборгованості за комісією 32 111,80 грн (а.с. 39-42).

Письмова вимога (повідомлення) за Вих. № КНО-44.2.2/196 від 31.03.2024 про досудове врегулювання спору була надіслана позивачем відповідачеві, однак останнім не виконана, сума заборгованості не сплачена (а.с. 33-37).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконував у зв`язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 1 211,20 грн від 2 422,40 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно з платіжною інструкцією № 645 від 16.05.2024 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 1 211,20 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованість в розмірі 73 684,85 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Акціонерному товариству «Перший Українській Міжнародний Банк» 50 відсотків від сплаченого ним судового збору, що становить 1 211,20 грн, відповідно до платіжної інструкції № 645 від 16.05.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун