Провадження № 2/522/6731/24
УХВАЛА

29 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши клопотання представника позивача адвоката Бакуліна Дмитра Олександровича про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ПОСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року провадження по вказаній цивільній справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Разом з позовною заявою представник позивача звернувся до Приморського суду м. Одеса з клопотанням про витребування доказів, в якому просив суд:

1)Витребувати завірені належним чином відомості (інформацію) про отримання доходів у будь-якому вигляді (розмір, вид доходу) громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , кий реєстрований Фізичною-особою підприємцем, номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 , реєстраційний номер в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи, за 2023-2024 роки від:

-Пенсійного фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, , електронна адреса );

-Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, електронна адреса )

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, які згідно з положеннями ст. 44 повинні використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Суд також роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Враховуючи те, що представником позивача було заявлено відповідне клопотання про витребування доказів, що при розгляді цивільної справи є обов`язковим та оскільки необхідність витребування обґрунтована неможливістю самостійного зібрання вказаних доказів, з метою всебічного, повного встановлення усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд вважає, що відповідні докази, а саме: витребування з Державної податкової служби України витребувати завірені належним чином відомості (інформацію) про отримання доходів у будь-якому вигляді громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , повинні бути судом витребувані, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

В іншій частині клопотання про витребування доказів необхідно відмовити, оскільки суд вважає, що зазначена інформація, витребувана з Пенсійного фонду України буде дублювати інформацію з Державної податкової служби України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 84, 260-261 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Бакуліна Дмитра Олександровича про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Витребувати завірені належним чином відомості (інформацію) про отримання доходів у будь-якому вигляді (розмір, вид доходу) громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , кий реєстрований Фізичною-особою підприємцем, номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 , реєстраційний номер в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи, за 2023-2024 роки від:

- Пенсійного фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, , електронна адреса ).

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали для виконання направити на адресу Пенсійного фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, , електронна адреса ).

Вищезазначену інформацію необхідно надіслати до суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю. Б. Свячена