справа №176/1836/24
провадження №2/176/1006/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Гусейнова К.А.,

з участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

В липні 2024 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 148833,29 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 10.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №304. В шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.05.2021 року рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірвано. З моменту розірвання шлюбу позивач проживає із сином.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.04.2024 року ВП66669582, заборгованість ОСОБА_2 становить 148833,29 грн. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.

Позивачем було проведено розрахунок пені, відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка становить:198957,13 грн. Враховуючи, що пеня не може перевищувати 100% заборгованості, позивач вважає, що з відповідача має бути стягнуто пеню у розмірі 148833,29 грн. Окрім того, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2024 року по справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Петрик В.В. позов підтримав з підстав, що в ньому зазначені.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно розрахунку заборгованості станом на 30.04.2024 року сума його заборгованості зі сплати аліментів становила 148833,29 грн. Строк дії даного розрахунку згідно ст.71 п.13 ЗУ «Про виконавче провадження» становить 1 місяць, натомість позивачка подає позов до суду після спливу одного місяця, та довідка, яку вона додала до своєї позовної заяви є недіючою. Відповідач разом із письмовими поясненнями надав в судовому засіданні довідку, де станом на 31.08.2024 року він має заборгованість перед позивачкою у сумі 21497,73 грн. Також, відповідач в судовому засіданні зазначив, що окрім сина ОСОБА_5 , на утримання якого він сплачує аліменти, він має ще дитину від першого шлюбу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в теперішньому шлюбі також має на утриманні, згідно ст.268 СК України, падчерку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час він є військовослужбовцем, банківський рахунок якого заблокований державним виконавцем та з якого утримуються поточні аліменти та заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, відповідач зазначив, що з березня поточного року він активно почав погашати заборгованість по аліментах, в той час як його інші діти не отримують від нього нічого, оскільки його банківські картки заблоковані. Відповідач зазначає, що заборгованість утворилась не з його вини, разом з тим з його боку вжито всіх залежних від нього заходів щодо сплати заборгованості по аліментам. При цьому, відповідач не погоджується з розрахунком пені за прострочення аліментів на утримання дитини, який виконано представником позивачки, оскільки за основу взята неправильна сума заборгованості та представником позивача не враховано, що з березня поточного року відповідач активно почав погашати заборгованість по аліментам. Разом з тим, власний розрахунок відповідач вважає за недоцільне робити, оскільки не визнає взагалі позовних вимог і вважає, що вжив усіх заходів щодо суттєвого зменшення заборгованості зі сплати аліментів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.01.2016 року батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до Довідки №8936 від 06.05.2024, виданої державним виконавцем Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного МУ МЮ, станом на 30.04.2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 148833,29 грн (а.с.7).

Представником позивача зроблений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, згідно якого розмір пені складає 198957,13 грн за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року (а.с.8-12).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Згідно наданого позивачем розрахунку, загальний розмір пені за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року складає 198957,13 грн. Однак, позивач просить стягнути 148833,29 грн, оскільки розмір пені не може перевищувати суму заборгованості по аліментам.

Відповідачем ОСОБА_2 , разом з письмовими поясненнями було надано розрахунок заборгованості по аліментам від 31.08.2024 року, виданий державним виконавцем Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного МУ МЮ, згідно якого заборгованість по аліментам, станом на 31.08.2024 року становить 21497 грн. 73 коп., яка є меншою ніж та, що надана позивачем (а.с.95).

Оскільки наданий відповідачем розрахунок відображає заборгованість станом на 31.08.2024 року, тобто за датою складення є більш актуальним на день розгляду справи, то при визначенні розміру неустойки (пені) саме цей розрахунок заборгованості по аліментам суд приймає до уваги.

Відповідач, відповідно до вимог ст.ст. 77,81 ЦПК України не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому останній повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.

Однак, відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 198957,13 грн згідно розрахунку позивача, тобто перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню у розмірі 21497,73 грн, суд приходить до висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам, тобто в сумі 21497,73 грн.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року у розмірі 21497 грн 73 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень суд зазначає наступне.

Судові витрати, відповідно до ст.133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано: детальний опис робіт від 27.06.2024 року, ордер на надання правничої правової допомоги ОСОБА_3 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 07.05.2024 року, додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої правової допомоги від 07.05.2024 року.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати адвокату Петрику В.В. коштів в розмірі 8000 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

В Додатковій угоді №1 до Договору про надання правничої допомоги від 07.05.2024 року зазначено, що сторони узгодили фіксовані розміри гонорарів за участь та ведення адвокатом справ у суді першої інстанції: - стягнення пені за невчасну виплату аліментів з ОСОБА_2 на користь сина ОСОБА_4 8000 грн. Сторони погодили, що оплата гонорарів відбувається клієнтом на користь адвоката протягом 10 днів з моменту прийняття рішення судом першої інстанції, згідно рахунків, наданих адвокатом.

Оскільки документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали позовної заяви не містять, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180,196 СК України та ст.ст. 13,76-80, 81, 206, 211, 247, 258, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задаовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 21497 (двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто сім) гривень 73 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.09.2024 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов