Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Кавун В.В.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Проц Віктора Степановича, заінтересована особа: ОСОБА_3 ,-
У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала справа за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Проц Віктора Степановича, заінтересована особа: ОСОБА_3 .
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.02.2022 скаргу було задоволено частково та визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Проц Віктора Степановича у вчиненні виконавчих дій по виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1874, виданого 15.05.2007 року Солом`янським районним судом м. Києва.
15.02.2022 представником заявника було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення із виконавчої служби на користь заявника понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7 750,00 грн.
16.02.2022 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду даної заяви було визначено суддю Букіну О.М.
Дослідивши матеріали справи та подану заяву суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Представник заявника у своїй заяві просить стягнути з виконавчої служби на користь заявника понесені витрати на професійну правничу допомогу правничу допомогу у розмірі 7 750,00 грн.
Статтею 270 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, а саме: (1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; (2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; (3) судом не вирішено питання про судові витрати; ( 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Як вбачається із ухвали суду від 10.02.2022, судом було розглянуто скаргу та постановлено ухвалу про її часткове задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Часиною 4 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Часиною 5 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником заявника такі докази були подані 10.11.2021.
На підтвердження понесеного розміру витрат на правову допомогу заявник до суду було надано: копію договору про надання правової допомоги від 12.04.2021 № 7; акт від 22.07.2021 до договору про надання правової допомоги від 12.04.2021; детальний опис робіт від 22.07.2021.
Загальна вартість наданих адвокатом послуг склала 7 750,00 грн.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
26.01.2021 до суду надійшла заява представника скаржника про компенсацію судових витрат скаржника на правничу допомогу, до якої залучив акт від 25.01.2021 наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 91/2 від 02.12.2020, згідно якої загальна вартість послуг складає 7 750,00 грн.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від держвиконавця Проц В.С. до суду не надійшло.
Враховуючи наведені обставини та правові норми суд дійшов висновку про задоволення клопотання скражника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 260, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18.09.2024.

Суддя: О.М.Букіна