Справа № 199/5853/24
РІШЕННЯ

іменем України

10.09.2024

м. Дніпро

справа №199/5853/24

провадження №2/199/2825/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

за участі учасників справи:

представника позивача - адвоката Сороки Т.В.,

представника третьої особи - Проскуріної Є.К.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з грудня 2022 року змінила місце проживання і проживає окремо від них з донькою, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не здійснює виховної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні дитини та ухиляється від спілкування з донькою. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Перешкод чи заборони щодо побачень відповідача з дитиною їй ніхто не чинить.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, про що надала особисту заяву до компетентних органів про те, що вона перебуває за межами України, повертатися не бажає і виконувати свої батьківські обов`язки не буде.

На підставі зазначеного, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Сорока Т.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зокрема пояснила, що відповідач свідомо не спілкується з донькою тривалий час, хоча їй ніхто не перешкоджає в цьому, свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки не виконує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Своїм правом надання відзиву на позов не скористалася.

Представник третьої особи Проскуріна Є.К. в судовому засіданні підтримала наданий висновок та просила ухвалити рішення з урахуванням останнього, думки дитини та згідно чинного законодавства в інтересах дитини.

За клопотанням представника позивача адвоката Сороки Т.В. було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що відповідач ОСОБА_2 разом з дітьми виїхала з країни на початку воєнних дій. Більше він її не бачив. Потім діти повернулися до країни, а відповідач ні. Також зазначив, що у ОСОБА_2 були проблеми з вживанням алкоголю.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що знає родину ОСОБА_1 три роки. ОСОБА_2 з дітьми виїхала закордон на початку війни, потім діти повернулися, але без матері. ОСОБА_4 виховує та забезпечує батько. Дівчинка не спілкується з матір`ю і не хоче спілкуватися.

В судовому засіданні також була заслухана думка дитини ОСОБА_4 , яка повідомила, що це вона разом з братом були ініціаторами процесу позбавлення матері батьківських прав. Коли почалася війна вони разом з відповідачем по справі виїхали в Туреччину. Там їх мати вживала алкоголь та не доглядала за ними, тому ОСОБА_4 попросили батька забрати її до себе. Після повернення в Україну, ОСОБА_2 їй не дзвонить, не спілкується з нею та не піклується про неї.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, думку дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №264 (а.с.10).

Актом від 01 липня 2024 року, складеним сусідами позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підтверджено, що ОСОБА_1 проживав разом з донькою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , але з травня 2024 року вони були змушені змінити місце проживання через неодноразові вибухи неподалік даного будинку (а.с.9).

Актом від 10 липня 2023 року, складеним сусідкою позивача ОСОБА_11 , підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована, але фактично не проживає разом з донькою ОСОБА_4 (а.с.47).

Характеристикою КЗО «СЗШ №46» ДМР від 19 червня 2023 року зазначено, що вихованням дитини ОСОБА_4 займається її батько ОСОБА_1 (а.с.46).

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2024 року ОСОБА_2 надала нотаріально посвідчену заяву, в якій повідомила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56).

Висновком органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №4/5-704 від 21.08.2024 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1979 року народження, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.64-67).

Зібраними по справі письмовими доказами, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини, станом здоров`я не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на її утримання тривалий час і така поведінка є свідомою.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Проаналізувавши встановленні обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, а саме слід позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки відповідач є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. за вимоги про стягнення аліментів та на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 липня 2024 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 вересня 2024 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, , місце знаходження - пр. Мануйлівський, 31, м. Дніпро, 49023.

Суддя О.Б. Подорець