Провадження № 22-ц/801/1968/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 рокуСправа № 127/21711/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Панасюка О. С., Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 (особа, яка подала апеляційну скаргу),

боржник ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акйвітас», приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Собчук Валентин Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою її представником адвокатом Івачковським Вячеславом Вікторовичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2024 року, постановлену у складі судді Ан О. В., в м. Вінниці, дата складення повного судового рішення, відповідає даті постановлення ухвали,-

в с т а н о в и в :

В липні 2024 року ОСОБА_4 , діючи через свого представника ОСОБА_5 звернулася до суду, у якій просила замінити сторону стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 72386252, з примусового виконання виконавчого листа № 127/21711/14-ц від 23.12.2014.

Заява мотивована тим, що 13 листопада 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково:

-стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року в сумі 21 641 (двадцять одна тисяча шістсот сорок один) дол. США 57 центи, що станом на 08.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 12,6067 грн.) еквівалентно 272 828 (двісті сімдесят дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 78 коп., яка складається з: 17 425 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) дол. США 62 центи залишку заборгованості за кредитом; 4 215 (чотири тисячі двісті п`ятнадцять) дол. США 95 центів відсотків за користування кредитом, та суму пені у розмірі 98 000 (дев`яносто вісім тисяч) грн;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року в сумі 18 096 (вісімнадцять тисяч дев`яносто шість) дол. США 79 центи, що станом на 08.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 12,6067 грн.) еквівалентно 228 140 (двісті двадцять вісім сто сорок) грн. 80 коп., яка склалається з: 14 514 (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) дол. США 35 центи залишку заборгованості за кредитом; 3 582 (три тисячі п`ятсот вісімдесят два) дол. США 44 центи відсотків за користування кредитом, та суму пені у розмірі 82000 (вісімдесят дві тисячі) грн;

-стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року в сумі 15 440 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок) дол. США 97 центи, що станом на 08.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 12,6067 грн.) еквівалентно 194 659 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 67 коп., яка склалається з: 12 669 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) дол. США 89 центи залишку заборгованості за кредитом; 2 771 (дві тисячі сімсот сімдесят один) дол. США 08 центи відсотків за користування кредитом, та суму пені у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн;

-решту позовних вимог залишено без задоволення.

-стягнуто з ОСОБА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду наразі не виконано.

28 липня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Собчуком В. В. відкрито виконавче провадження № 72386252 з виконання виконавчого листа № 127/21711/14-ц, виданого 23 грудня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

30 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «ОТП Факторинг Україна та ТОВ «ФК «Айквітас» було укладено Договір факторингу, згідно з умовами якого первісний кредитор передав новому кредиторові право грошової вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року позичальником за якими є ОСОБА_2

30 жовтня 2023 року між «ФК «Айквітас» та ОСОБА_7 було укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого до ОСОБА_3 перейшло право вимоги за кредитними договорами CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року.

Пославшись на викладені обставини, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України та ч. 5 ст. 442 ЦПК України, заявниця просила замінити стягувача з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на неї у виконавчому провадженні № 72386252 з примусового виконання виконавчого листа № 127/21711/14-ц від 23.12.2014.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження.

Мотивами прийнятого судом рішення є те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами про відступлення права вимоги, укладеними ТОВ «ОТП Факторинг України» та ТОВ «ФК Айквітас», а також між ТОВ «ФК «Айквітас» та заявницею. Тому заявниця, як заінтересована особа, не довела суду належними, допустимими і достовірними доказами своє правонаступництво як кредитора/стягувача по кредитних договорах, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні заяви.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_4 , діючи через свого представника адвоката Івачковського В. В., подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2024 року скасувати та задовольнити її заяву.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що умовами договору відступлення прав вимоги перехід права вимоги до Нового кредитора не пов`язаний із моментом здійснення оплати Новим кредитором за договором.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язані, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Крім того, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу (вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 09.12.2019 року в справі № 2-3627/09).

Відзив від учасників справи, впродовж встановленого апеляційним судом строку, на адресу апеляційного суду не надходив.

16 вересня 2024 року надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката Івачковського В. В. про розгляд справи у відсутність заявниці та його представника, інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, причини неявки не повідомляли.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року позов ТОВ «ТОП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна": - заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року в сумі 21 641 (двадцять одна тисяча шістсот сорок один) дол. США 57 центи, що станом на 08.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 12,6067 грн.) еквівалентно 272 828 (двісті сімдесят дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 78 коп., яка складається з: 17 425 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) дол. США 62 центи залишку заборгованості за кредитом; 4 215 (чотири тисячі двісті п`ятнадцять) дол. США 95 центів відсотків за користування кредитом, та суму пені у розмірі 98000 (дев`яносто вісім тисяч) грн; - стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року в сумі 18 096 (вісімнадцять тисяч дев`яносто шість) дол. США 79 центи, що станом на 08.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 12,6067 грн.) еквівалентно 228 140 (двісті двадцять вісім сто сорок) грн. 80 коп., яка склалається з: 14 514 (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) дол. США 35 центи залишку заборгованості за кредитом; 3 582 (три тисячі п`ятсот вісімдесят два) дол. США 44 центи відсотків за користування кредитом, та суму пені у розмірі 82000 (вісімдесят дві тисячі) грн; - стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року в сумі 15 440 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок) дол. США 97 центи, що станом на 08.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 12,6067 грн.) еквівалентно 194 659 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 67 коп., яка склалається з: 12 669 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) дол. США 89 центи залишку заборгованості за кредитом; 2 771 (дві тисячі сімсот сімдесят один) дол. США 08 центи відсотків за користування кредитом, та суму пені у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн; решту позовних вимог залишено без задоволення; - стягнуто з ОСОБА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп (а.с. 80 83);

-30 жовтня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Айквітас» укладено договір факторингу (а.с. 108 110), відповідно до умов якого первісний кредитор передав оригінали кредитних договорів: № CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року (а.с. 108 110);

-30 жовтня 2023 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Айквітас» підписало акт приймання-передачі документації до Договору факторингу від 30 жовтня 2023 року, згідно якого Клієнт передав, а Фактор прийняв оригінали кредитних договорів: № CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року та додатки до них (а.с. 111);

-31 жовтня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Айквітас» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило шляхом продажу новому кредитору ТОВ «ФК «Айквітас» право вимоги за договорами іпотеки та наступної іпотеки: договір іпотеки, посвідчений Лавреновим І. А., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 04 жовтня 2006 року за реєстровим № 1645; договір іпотеки, посвідчений Рудик В. В., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 11 травня 2007 року за реєстровим № 4863; договір іпотеки, посвідчений Циц Н. В., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 13 листопада 2007 року за реєстровим № 2170, про що було підписано відповідний Акт (а.с. 112 113);

-30 жовтня 2023 року між Первісним кредитором ТОВ «ФК «Айквітас» та Новим кредитором ОСОБА_7 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Айквітас» відступило шляхом продажу новому кредитору ОСОБА_8 право вимоги до ОСОБА_2 за кредитними договорами: № CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року (а.с. 114 116) та в цей день підписано Акт приймання-передачі документації, згідно якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв: оригінали кредитних договорів № CNL-B00/234/2006 від 04.10.2006 року, № CNL-B00/192/2007 від 13.11.2007 року, № CNL-B00/090/2007 від 11.05.2007 року та додатки до них (а.с. 117);

-30 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Айквітас» та ОСОБА_7 підписано розрахунок заборгованості за кредитними договорами (а.с. 118);

-28 липня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Собчуком В. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72386252 за виконавчим листом № 127/21711/14-ц виданим 23 грудня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, боржник ОСОБА_2 , стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 119 120).

Між сторонами виник спір про зміну сторони виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами про відступлення права вимоги укладеними ТОВ «ОТП Факторинг Україна та ТОВ «ФК «Айквітас», а також між ТОВ «ФК «Айквітас» та заявницею.

Однак з даними висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, з наступних підстав.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України однією з основних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктами 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Отже, під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків сторони, яка вибула.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або безпосередня вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у цивільних відносинах.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, через що припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, який набув від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, зокрема й право бути стороною виконавчого провадження.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

За таких обставин та неведеного правового регулювання суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження через те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами про відступлення права вимоги укладеними ТОВ «ОТП Факторинг Україна та ТОВ «ФК «Айквітас», а також між ТОВ «ФК «Айквітас» та заявницею, адже предметом судового розгляду у цій справі є заява про заміну сторони виконавчого провадження, а не оспорювання договору про відступлення прав вимоги.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що укладений 30 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Айквітас» та ОСОБА_7 договір про відступлення прав вимоги у визначеному законом порядку недійсним визнаний не був, а учасники справи не заявляли вимог про недійсність (нікчемність) даного договору.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення, або в силу прямої вказівки закону.

З наведеного слідує, що в матеріальних правовідносинах ОСОБА_4 є правонаступником ТОВ «ФК «Айквітас».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні і підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19).

В справі, що розглядається суд першої інстанції вдався до оцінки договору про відступлення права вимоги, не врахувавши, що відповідно до вимог статті 204 ЦК України дійсність договору презюмується.

Верховний Суд у постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 дійшов висновку, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статті 204 ЦК України.

В справі, що розглядається відсутні підстави вважати нікчемним договір відступлення права вимоги від 30 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Айквітас» та

ОСОБА_7 урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що за обставинами справи, що переглядається, звернення правонаступника первісного кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на вище викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 заслуговують на увагу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги представника заявниці ОСОБА_3 адвоката Івачковського В. В. обґрунтованими, а оскаржуване судове рішення суду є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, що призвело до невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Тому ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2024 року підлягає скасуванню з постановленням нової: про задоволення заяви представника заявниці ОСОБА_3 адвоката Івачковського В. В. про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником адвокатом Івачковським Вячеславом Вікторовичем, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_3 , подану її представником адвокатом Івачковським Вячеславом Вікторовичем про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, вул. Фізкультури, буд. 28 Д, м. Київ, 03150) на його правонаступника: ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні № 72386252, з примусового виконавчого листа № 127/21711/14-ц від 23 грудня 2014 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. С. Панасюк

Т. Б. Сало