ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8927/24 Справа № 191/987/24 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024року про повернення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2024року вказану заяву було залишено без руху через невідповідність її вимогам статей 294, 318 ЦПК України з наданням десятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024року заяву повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклав вимогу про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що правові підстави для повернення заяви відсутні.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про порядок розгляду даної справи апеляційним судом заявник повідомлений належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України та статті 12? Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що підтверджується наявним в матеріалах справи оголошенням на веб-порталі судової влади України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, суддя першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , отримавши 13 березня 2024року ухвалу про залишення заяви без руху в порядку, визначеному частиною другою статті 12? Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня2014року, не виконав її вимог у строк, визначений судом, недоліків заяви не усунув.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 185 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною п`ятою статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України (а.с.1-2).

Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2024року вказану заяву було залишено без руху через невідповідність її вимогам статей 294, 318 ЦПК України з наданням десятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: ОСОБА_1 необхідно визначити склад учасників у справі даної категорії, де він є заявником, із зазначенням заінтересованої особи або осіб; надання додаткових доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме факт смерті особи на тимчасово окупованій території (речові докази: відео, фото, звукозаписи; показання свідків, заявників, допитаних як свідків; письмові докази, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть; дані отримані з відкритих джерел; інші докази, які підтверджують факт смерті, поховання особи: квитанції, чеки про ритуальні послуги, довідки ЖЕУ тощо; а також заявником не надано документу на підтвердження його особи (а.с.7).

Відповідно до частини третьої статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками є заявники, інші заінтересовані особи.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина четверта статті 294 ЦПК України).

Згідно пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною другою статті 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до частин першої і другої статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Встановивши, що ОСОБА_1 не усунув недоліки заяви, яка не відповідала вимогам статей 294, 318 ЦПК України, у строк, визначений судом, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення заяви.

При цьому, оскільки відоме місце проживання заявника ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, він вказав номер мобільного телефону, який не є контактним, не зазначив офіційну електронну адресу, суд першої інстанції правильно здійснював повідомлення ОСОБА_1 про залишення його заяви без руху в порядку, визначеному частиною другою статті 12? Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014року, якою передбачено, що учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Апеляційна скарга не містить доводів та обставин, які перешкоджають заявнику усунути недоліки заяви, зазначені в ухвалі від 07 березня 2024року, зокрема надати документ, що підтверджує його особу, такий доказ не був поданий і до суду апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що повернення заяви в даному випадку не є обмеженням особи в доступі до суду та порушенням права на судовий захист.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024року про повернення заяви залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2024року.

Судді: