Провадження № 2-н/712/982/24
У Х В А Л А

17 вересня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкас Пересунько Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини із ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року на розгляд судді передано вказану заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, у заяві про видачу судового наказу заявником не визначено конкретний розмір аліментів, який вона просить стягувати з боржника (у графі де йдеться про розмір частки заробітку платника аліментів поставлено «?»), що позбавляє суд можливості видати судовий наказ.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Оскільки нормами розділу ІІ ЦПК України не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу, підлягають застосуванню за аналогією положення розділу ІІІ ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву про видачу судового наказу належить залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви (шляхом подання до суду уточненої редакції заяви про видачу судового наказу).

На підставі наведеного та керуючись ст. 163, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини із ОСОБА_2 - залишити без руху та надати їй строк у сім календарних днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Пересунько