Справа №949/1201/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» та просять:

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 15000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, що належить дружині загиблого;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якої діє ОСОБА_1 , 90000 грн. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника та 15000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, що належать неповнолітній дочці загиблого;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , 90000 грн. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника та 15000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, що належать малолітньому сину загиблого;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 15000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, що належить дочці загиблого.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Однак, ухвалою суду від 14 грудня 2023 року позовна заява була залишена без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України з огляду на встановлення суддею після відкриття провадження у справі подання позовної заяви без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки позовна заява не містила: виклад обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини та відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Так, у відповідності до приписів ст. 95, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак, в порушення вказаних приписів, позивачами не зазначено доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладеної у позові обставини про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ВАЗ 2108", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 станом на 17.11.2020 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №200053935.

Проте, позивачами не зазначено про наявність/відсутність у них відповідного доказу, а саме зазначеного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №200053935 та/або неможливості його подання разом з позовною заявою.

Згідно приписів ст.ст. 13, 81, 177 ЦПК України, суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання.

Разом з тим, приписи ст.ст. 76, 81, 177 ЦПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання.

Суд зауважує, що саме лише небажання позивача або його суб`єктивні міркування про доцільність подання доказів на підтвердження викладених у позові обставин не є підставою від звільнення позивача від обов`язку виконати покладені на нього процесуальні обов`язки передбачені наведеними вище приписами ЦПК України.

До того ж, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (ч. 1 ст. 16 ЦПК України).

Форма досудового врегулювання чітко не прописана в законодавством. Проте, у кожній конкретній сфері правового регулювання в законодавстві можуть бути окремі положення щодо досудового врегулювання спору як альтернативі звернення до суду.

Зважаючи на предмет спору у даній справі, варто зазначити, що спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон №1961-IV).

Зі змісту ст. 35 Закону № 1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути заяву.

Таким чином, у разі добровільного відшкодування відповідачем коштів у порядку, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позов, поданий позивачами, вважатиметься безпідставним. А тому позивачам необхідно надати суду відомості щодо досудового врегулювання спору.

Разом з тим, суд, в ухвалі від 14 грудня 2023 року, також звернув увагу на те, що в позові зазначено позивачем 2 неповнолітню особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій на день звернення до суду, 23.06.2023, було 17 років.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Неповнолітня особа, зазначена в суб`єктному складі позовної заяви не може бути самостійним позивачем по даній справі, оскільки дана особа не має цивільної процесуальної дієздатності та не може самостійно здійснювати цивільні процесуальні права, а також виконувати свої обов`язки в суді.

Оскільки діючим законодавством не передбачена можливість дитини особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, для вирішення заявлених представником позивача вимог від неповнолітньої особи необхідно було зазначити в суб`єктному складі законного представника, який діє в інтересах неповнолітнього позивача.

Одночасно позивачу був наданий строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви, який не міг перевищувати п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали, та роз`яснені наслідки неусунення у встановлений судом строк зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом залишення її без розгляду.

Копія ухвали суду від 14 грудня 2023 року про залишення позовної заяви без руху була вручена позивачу 28 грудня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд керується наступним.

Згідно положень ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі викладеного, виходячи з положень ч. 11 ст. 187 ЦПК України та встановленого судом в ухвалі від 14 грудня 2023 року процесуального строку для її виконання, позивач мала усунути недоліки поданої нею позовної заяви в строк до 02 січня 2024 року включно (протягом п`яти днів з дня вручення 28 грудня 2023 року позивачу копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху).

Разом з тим, станом на 12 січня 2024 року позивачем недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 14 грудня 2023 року, усунуті не були.

При цьому, відповідного клопотання (заяви) про продовження процесуального строку для виконання вимог ухвали суду від 14 грудня 2023 року у разі неможливості усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом п`ятиденний строк, на дату постановлення даної ухвали 12 січня 2024 року, до суду подано не було.

Про наявність інших об`єктивних причин (обставин), що унеможливили виконання ухвали суду від 14 грудня 2023 року, позивачі суд також не повідомили.

За вказаних обставин, при визначенні строку, необхідного позивачам для усунення недоліків поданої ними позовної заяви, судом були враховані і нормативні строки пересилання рекомендованої письмової кореспонденції (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), визначені Розділом II Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 року №958, у випадку направлення позивачами відповідних документів на виконання ухвали суду від 14 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку.

За змістом ч.ч. 11, 13 ст. 187 ЦПК України у разі не усунення позивачем встановлених суддею після відкриття провадження у справі недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (прецедентні рішення у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року), право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

З урахуванням викладеного, позивачі були належним чином та у передбаченому законом порядку поінформованими про обов`язок усунути недоліки позовної заяви шляхом приведення її змісту у відповідність до вимог ЦПК України, однак не подали до суду позовну заяву, яка б відповідала таким вимогам, і таким чином, не вичерпали наявних засобів захисту свого права, а тому їх право на звернення до суду за захистом не можна вважати порушеним.

Даний висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №705/3875/17 та від 22.05.2019 року у справі №705/5060/18.

За змістом ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивачами по справі у встановлений судом строк не були виконані вимоги ухвали щодо усунення недоліків поданої ними до суду позовної заяви до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, приходжу до висновку про наявність підстав для постановлення ухвали про залишення без розгляду вказаної позовної заяви, що не обмежує прав позивачів на повторне звернення до суду за захистом після усунення умов, які стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 42, 58, 175, 177, 187, 257-261, 263, 352, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Роз`яснити позивачам, що згідно положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.