Справа №601/2449/24
Провадження № 2/601/725/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх чотирьох неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі по 3500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач, в інтересах якого діє адвокат Гурник В.О., подав відзив на позов вказавши, що позов визнає частково. Пославшись на ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України за 2024 рік», просить стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в розмірі по 1598.50 грн. на кожну дитину, а на ОСОБА_5 1281.50 грн. Свої доводи мотивує тим, що позивачка ніяким чином не обґрунтовує заявлений розмір аліментів, не надає ніяких доказів, які б підтверджували факт хвороби дітей, оплату навчання, гуртків чи репетиторів. Вважає дану суму завищеною. Просить врахувати, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей, він не працює, проживає з мамою, яка досягла пенсійного віку і він матеріально допомагає мамі.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та його представник адвокат Гурник О.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримує доводи відповідача, наведені у відзиві на позов.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.08.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що сторони подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.01.2009 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області та визнається сторонами.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 15 червня 2023 року Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 15 червня 2023 року Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 15 червня 2023 року Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 15 червня 2023 року Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його матір`ю є ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданого 01.02.1983 виконкомом Почаївської міської Ради.

ОСОБА_6 призначено пенсію за віком довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_7 .

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу (перерахованого) податку та військового збору вбачається, що інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу ОСОБА_2 станом на 03.09.2024 за період 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року та з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року відсутня.

Між сторонами виник спір з приводу утримання дітей до досягнення ними повноліття, який вони не можуть вирішити в позасудовому порядку.

Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум становить: для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічний висновок викладений у постановах КСЦ у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справа №664/2746/17; від 25 вересня 2019 року справа № 755/14148/18.

З матеріалів справи вбачається, що діти сторін проживають разом із матір`ю (позивачкою у справі) та перебувають на її утриманні.

Судом встановлено, що позивачка для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей несе витрати, які збільшуються у зв`язку з загальним підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки, комунальні послуги, навчання та інше.

При цьому, відповідачем не представлено належних доказів, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання своїм дітям. Більше того, відповідач підтвердив той факт, що в місяць може сплачувати аліменти і розмірі 6077 гривень.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача про те, що визначений щомісячний розмір аліментів по 3500 грн на кожну дитину значно перевищує визначений прожитковий мінімум для дітей.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог про стягнення аліментів в сумі 14 000 грн надала лише свідоцтва про народження дітей.

Отже, позивачка не подала до суду належні докази, на підставі яких можливо врахувати обставини, визначені у ст.182 СК України.

За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення, а саме аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід здійснювати у твердій грошовій сумі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно.

Такий розмір не є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину, та буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Твердження відповідача про те, що станом на теперішній час він офіційно не працює суд не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_2 з метою офіційного працевлаштування звертався до Державної служби зайнятості та відповідно перебуває на обліку у статусі безробітного.

Доводи відповідача про те, що суд повинен стягувати аліменти в мінімальному розмірі, встановленого законом, суд відхиляє, оскільки суд при визначенні розміру аліментів не обмежується розміром 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Твердження відповідача про те, що він проживає з мамою пенсійного віку і матеріально їй допомагає, суд також до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_6 призначена пенсія за віком і доказів про те, що мати відповідача потребує додаткових коштів відповідачем не представлено.

У відповідності до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід визначити у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 12, 76-80, 141, 263, 265, 268, 280, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителька АДРЕСА_1 . РНОКПП - НОМЕР_8 .

Представник позивачки: ОСОБА_7 , місце знаходження АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Гурник Віктор Олександрович, місце знаходження вул. Б. Харчука, 2а, м. Кременець.

Повний текст рішення складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий