Справа № 459/1272/24
Провадження № 2/459/321/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 вересня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновська Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить визнати автомобіль марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузов рама) № НОМЕР_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , набутим під час шлюбу; стягнути з відповідача на її користь вартість частини автомобіля марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузов рама) № НОМЕР_2 , що становить 192 158,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12 червня 2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Вказує, що за час шлюбу, за спільні кошти ними було придбано у власність автомобіль марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі (кузов рама) № НОМЕР_2 , який було зареєстровано за відповідачем. Однак, після розірвання між ними шлюбу, даний транспортний засіб, який вона вважає спільною сумісною власністю подружжя, знаходиться у користуванні її колишнього чоловіка, а тому просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини спірного рухомого майна.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 13.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.06.2024 року.

Ухвалою від 13.05.2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, шасі (кузов рама) № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

10.06.2024 року у зв`язку з першою неявкою відповідача, який не повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, підготовче судове засідання було відкладене на 09.07.2024 року.

Ухвалою від 09.07.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 24.07.2024 року, а в подальшому - на 06.09.2024 року.

В судове засідання 06.09.2024 року сторони не з`явились.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог, при цьому зазначивши про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, не повідомив суду про причини свої відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача та позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12.06.2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 12.03.2024 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.10).

За відомостями Територіального сервісного центру №4646 Регіонального сервісного центруГоловного сервісного центруМВС у Львівській області від 28.06.2024, станом на 27.06.2024 автомобіль марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , 07.02.2024 року був відчужений громадянином ОСОБА_2 та перереєстрований на ОСОБА_3 через застосунок «Дія» за 1 грн. В свою чергу, ОСОБА_3 вказаний автомобіль відчужила та такий зареєстрований за ОСОБА_4 через застосунок «Дія».

Згідно калькулятора розрахунку вартості автомобіля "AUTO.RIA", середня ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen CC /Passat CC» 1 покоління (FL) * 2011-2011 р.р. пробіг від 171 до 200 тис км, об`єм двигуна від 2 до 2 л автомат, передні, білий становить 9755 доларів США, що станом на 06.05.2024 року еквівалентно 384 316,7995 грн (а.с.12).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Зазначені норми сімейного права визначають не тільки право спільної власності подружжя на майно, а при його відчуженні й розмір їх часток у цьому майні та презумпцію згоди одного з подружжя на укладання від його імені іншим подружжям договорів про відчуження майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18).

Разом з тим, з метою захисту прав співвласників майна, у тому числі майна подружжя, норми цивільного та сімейного законодавства (стаття 369 ЦК України, частина третя та четверта статті 60 СК України) містять приписи, згідно з якими для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Зазначені приписи не тільки забезпечують права одного з подружжя, а й обмежують права іншого з подружжя у відчуженні спільного подружнього майна, оскільки ставлять правомочності одного з подружжя на відчуження майна в залежність від наявності належним чином оформленої згоди іншого з подружжя на таке відчуження. Відсутність такої згоди свідчить про відсутність повноважень в одного з подружжя (відчужувача) на відчуження подружнього майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) зазначено, що «у разі якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна - ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого».

Оскільки автомобіль марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , придбаний у період шлюбу, а відповідач в силу зазначеного не спростував презумцію спільності права власності подружжя на рухоме майно, відтак суд дійшов висновку, що транспортний засіб марки марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому позивачка має право на отримання грошової компенсації вартості частини такого.

Щодо правового механізму визначення розміру такої компенсації

Сторони правочинів повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України). Зазначене свідчить, що відчуження одним із подружжя спільного подружнього майна за ціною, нижчою за ринкову вартість цього майна, без згоди на таку вартість іншого з подружжя є порушенням права цього подружжя на мирне володіння своїм майном та отримання за нього справедливої ціни, а також є проявом недобросовісності відчужувача, що позбавляє останнього права виплатити компенсацію саме у визначеному договором розмірі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21).

Вартість спірного автомобіля встановлено на підставі обчислення середньої вартості аналогічних транспортних засобів, тому такий суд бере до уваги.

Відтак, враховуючи викладені висновки, з метою гарантії справедливої сатисфакції позивачу, суд приймає до уваги середню ринкову вартість автомобіля станом на 06.05.2024 у сумі 384 316,7995 грн, а тому дійшов висновку, що в порядку розподілу майна, що належало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, виходячи із принципу рівності часток подружжя, слід стягнути із останнього на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у сумі 192 158,00 грн.

За наведених обставин та міркувань, позов підлягає задоволенню.

На підставі приписів ст.141 ЦПК України судові витрати у виді витрат на оплату судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 280-282, 352, 364 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості транспортного засобу марки «Volkswagen CC», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 192 158 (сто дев`яносто дві тисячі сто п`ятдесят вісім) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 527 (дві тисячі пятсот двадцять сім) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 06.09.2024 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська