Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1895/24

Провадження № 2/126/782/2024

"10" вересня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

із секретарем Кучанською В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем зареєстрований 18.03.1989 року у виконавчому комітеті Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис № 3.

Позов мотивує тим, що 18.03.1989 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис № 3.

Неповнолітніх дітей у них немає.

Їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони різні за характерами, мають несумісні погляди на життя. Вони фактично припинили сімейні стосунки і разом не проживають з 2021 року. На даний час їхній шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим.

Відповідач відмовляється в добровільному порядку з`явитись в органи РАГС для вирішення питання розірвання шлюбу.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.03.1989, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданим повторно.

Неповнолітніх дітей у сторін немає.

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач заперечень щодо розірвання шлюбу не надав, що свідчить про небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя.

Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 140, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.03.1989 року у виконавчому комітеті Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис № 3 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Рудь