печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

головуючий суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В.П.

учасники справи:

боржник 1: ОСОБА_1 ,

боржник 2: ОСОБА_2

стягувач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України у справі № 757/19423/22-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

представник боржників адвокат Ковтун Н.В.

представник стягувача адвокат Пічахчі С.В.

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року боржники звернулись до суду із вказаною заявою, у якій просять відстрочити в межах одного року виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року, зміненого в частині постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2024 року, та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 27.05.2024 року у справі №757/19423/22-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В обгрунтування поданої заяви боржники зазначають, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року, справа №757/19423/22-ц, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 183 025 грн 50 коп.; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 183 025 грн 50 коп.; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 1 750, 00 грн, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 216, 90 грн, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 250, 00 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 1 750, 00 грн, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 216, 90 грн, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 250, 00 грн; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 852, 42 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 852, 42 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2024 року, справа №757/19423/22-ц, апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2 , до якої приєдналася відповідача ОСОБА_2 , задоволено частково; рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, про відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири, витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно змінено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, 142 178,00 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, 142 178,00 грн; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1729,18 грн у відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири, витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1729,18 грн у відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири, витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року в частині стягнення судового збору за подання позовної заяви скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; компенсовано ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 899,76 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 222,60 грн.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 27.05.2024 року, справа №757/19423/22-ц, ухвалено додаткове судове рішення у справі та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 930,68 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 930,68 грн.

28.06.2024 року у вказаній справі Печерським районним судом м. Києва видано виконавчі листи №757/19423/22-ц.

Вказує, що 09 липня 2024 року ОСОБА_2 дізналась про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо примусового виконання вищевказаного рішення суду. Постанов про відкриття виконавчого провадження боржники не отримували. В результаті листування через систему вайбер ОСОБА_2 отримала копії листів приватного виконавця щодо наявності відкритих виконавчих проваджень стосовної неї і ОСОБА_1 . Оригіналів документів про відкриття виконавчого провадження відповідачі не отримали. Однак, ОСОБА_2 зателефонував приватний виконавець Мельник Юрій Анатолійович і повідомив про намір виїхати і описати майно боржників навіть у відсутність відповідної постанови. При цьому в усній формі зобов`язав ОСОБА_4 повідомити про відкриття виконавчого провадження другого боржника - ОСОБА_5 , що не передбачено законодавством України. Адреси боржників є в матеріалах справи. Також з банківської карти боржника ОСОБА_2 було знято кошти в рахунок погашення боргу, які є пенсійними виплатами по інвалідності сина та заробітної плати, що заборонено діючим законодавством.

Також вказано, що розмір заборгованості для ОСОБА_1 на сьогодні є непід`ємним обтяженням, вона є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджено пенсійним посвідченням, вона ледве пересувається, погано бачить через катаракту, має поважний вік, на її психологічний стан також вплинуло перебування в Чернігівській області під час бойових дій.

Крім того боржник ОСОБА_2 має поганий майновий стан, який не дозволяє їй виконати рішення суду у справі №757/19423/22-ц, який зумовлений наступним:

- на її утриманні перебуває син, який у 2022 року отримав захворювання бронхіальна астма, середньої тяжкості, внаслідок чого потребує постійного лікування;

- на її утриманні перебуває неповнолітня донька;

- внаслідок військових дій будинок боржника отримав пошкодження та потребує ремонту;

- чоловік божника є пенсіонером і потребує лікування.

Крім того, вважає, що ступінь вини боржника ОСОБА_2 є мінімальним, адже в квартирі, в якій сталась аварія, вона не проживає.

Вказують, що боржникам потрібен час на владнання питань матеріального характеру для можливості виконання рішення суду, що стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 року для розгляду вказаної справи визначено суддю ОСОБА_6

14.08.2024 року року суддею був направлений запит до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ Печерського районного суду м. Києва для передачі судді матеріалів цивільної справи №757/19423/22-ц.

05.09.2024 року матеріали цивільної справи №757/19423/22-ц були передані судді.

Боржник ОСОБА_2 та представник боржників адвокат Ковтун Н. В. в судовому засіданні надали пояснення, заяву підтримали та просили задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 та представник стягувача адвокат Пічахчі С. В. в судовому засіданні надав пояснення, просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у запереченнях на заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та заяви з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 2 ст. 435 ЦПК України визначено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року, справа №757/19423/22-ц, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 183 025 грн 50 коп.; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 183 025 грн 50 коп.; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 1 750, 00 грн, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 216, 90 грн, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 250, 00 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 1 750, 00 грн, у якості відшкодування витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири в розмірі 216, 90 грн, у якості відшкодування витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 250, 00 грн; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 852, 42 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 852, 42 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2024 року, справа №757/19423/22-ц, апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2 , до якої приєдналася відповідача ОСОБА_2 , задоволено частково; рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, про відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири, витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно змінено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, 142 178,00 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, 142 178,00 грн; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1729,18 грн у відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири, витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1729,18 грн у відшкодування витрат за проведення оцінки майнової шкоди, завданої залиттям квартири, витрат за складання акту огляду наслідків залиття квартири, витрат за отримання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року в частині стягнення судового збору за подання позовної заяви скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; компенсовано ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 899,76 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 222,60 грн.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 27.05.2024 року, справа №757/19423/22-ц, ухвалено додаткове судове рішення у справі та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 930,68 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 930,68 грн.

28.06.2024 року у Печерським районним судом м. Києва видано виконавчі листи №757/19423/22-ц.

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Досліджуючи зміст заяви, судом встановлено, що боржниками не наведено будь-яких обґрунтувань щодо необхідності відстрочення виконання рішення, враховуючи підстави, які визначено ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

Так, виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість виконання рішення є однією з засад виконавчого провадження (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що: «принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) зазначено, що: «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Посилаючись на складний матеріальний стан, боржники не надали суду належні дані, з яких можна встановити розмір їх доходів у різні періоди та наявність фактичного їх зменшення.

Крім того, і сам лише факт тяжкого майнового стану, на підтвердження якого боржник ОСОБА_2 надала довідку про доходи від 11.07.2024 року, не є належним підтвердженням тяжкого матеріального стану, який об`єктивно не дозволяє виконати рішення суду, оскільки матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами у вигляді доходу - заробітною платою, адже до характеристики матеріального стану належать також наявність у ОСОБА_2 на праві власності нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можна виконати рішення суду, банківських заощаджень, тощо.

Так, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржники мають у власності наступне нерухоме майно:

- ОСОБА_1 - 1/2 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 - 1/2 частки 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 ; будинок АДРЕСА_2 ; 3 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:044:0083, :07:001:0159, :07:001:0160.

Додатково, в межах виконавчих проваджень приватним виконавцем Мельником Ю. А. отримані витяги та відповіді із державних реєстрів та установ, в тому числі, щодо права власності боржників на нерухоме майно, відповідно до яких, божник ОСОБА_2 має у власності 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 (згідно довідки Київське міське бюро технічної інвентаризації №062/14-7238 від 16.07.2024 року належать на праві власності ОСОБА_7 (прізвище боржника у попередньому шлюбі).

Щодо доводів ОСОБА_2 , що в неї хвора дитина, яка потребує додаткових фінансових затрат, то суду також не було надано відповідних доказів, що підтверджують понесені витрати на її лікування. Наявність хвороби у дитини боржника сама по собі не свідчить про низьке матеріальне становище боржника, чи понесення нею додаткових фінансових витрат. Вказане стосується і твердження про те, що на її утриманні перебуває чоловік пенсіонер.

Щодо інших наведених боржниками обставин, то суд вважає, що такі обставини не можуть вважатися винятковими та такими, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення суду, оскільки у боржника наявне нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення боргу.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє стягувача можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим. Надання за вищезазначених обставин боржникові можливості тимчасово не виконувати рішення суду (відстрочення) буде порушенням права власності позивача у розумінні частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду, у зв`язку з відсутню належних та допустимих доказів, які мали підтвердити її позицію та враховані судом при вирішенні питання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 260, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України у справі № 757/19423/22-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.09.2024 року.

Суддя Г.О.Матійчук