Справа № 367/2413/24
Провадження №2/367/3389/2024
16 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Кухленка Д.С.,
при секретарі Шаповала О.О.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-
До Ірпінського міського суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3 , Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14.07.2009 в справі №2-26/2009 року був задоволений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні. Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 82 492 гривень. Виконання судового рішення здійснювалося на підставі виконавчого листа № 2-26 виданого Ірпінським міським судом Київської області ОСОБА_4 25.08.2009 року.
Вказали, що в рамках АСВП №14625271 головним державним виконавцем Жилюком Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 26.08.2009 року. 20.08.2010 року головним державним виконавцем Жилюком Д.В., керуючись п.2 ч.1 ст. 47 Закону. України «Про виконавче провадження» (стара редакція), винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу.
Також зазначили, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2020 року заяву задоволено, видано дублікат виконавчого листа від 25.08.2009 року по справі №2-26/09. В подальшому відповідач у справі ОСОБА_3 звернулась до Ірпінського міського відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-26/09 виданого 02.10.2020. 13.10.2020 року старший державний виконавець ОСОБА_8 повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.
Зазначили також, що згідно з пошуковою інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що виконавчі провадження відсутні. Таким чином, відповідач у справі не вживала активних дій для реалізації своїх прав. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, а також обмежують права позивачів, позбавляють можливості володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивачі та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили. Від представника позивача адвоката Шевченко З.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суд не повідомила.
Представник Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили.
У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 3 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14.07.2009 по справі №2-26/2009 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні - задоволено. Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 82 492 гривень. Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних частинах право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . (а.с.8)
26.08.2009 головним державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ Жилюком Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 14625271 про накладенням арешту на майно боржника ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в межах суми звернення стягнення: 82 492 гривень; та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_7 та ОСОБА_6 лише в межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови.(а.с.9)
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 квітня 2019 року заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на правонаступника ОСОБА_3 для подальшого примусового виконання рішення Ірпінського міського суду від 14.07.2009 р. в справі № 2-26/2009 р. за виконавчим листом від 25.08.2009 р.(а.с.13-14)
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2020 року заяву ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі. Видано дублікат виконавчого листа від 25.08.2009 року по справі № 2-26/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні.(а.с.15-17)
Зі свідоцтва про зміну імені від 28.12.2021 серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28 грудня 2021 року змінила прізвище на « ОСОБА_9 » про що 28.12.2021 Ірпінським відділом ДРАЦС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 82. (а.с.27)
Відповідно до інформації із автоматизованої системи виконавчого провадження, відсутні відомості щодо стану ВП, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_3 . (а.с.23)
Відповідно до інформації із автоматизованої системи виконавчого провадження, стан ВП, де боржником є ОСОБА_6 , а стягувачем ОСОБА_3 : відмовлено у відкритті. (а.с.24)
Також, відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників від 13.03.2024, відомості щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в єдиному реєстрі боржників відсутні. (а.с.25-26)
Відповідно до копії листа старшого державного виконавця Ірпінського міського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)Кудрановського Ю.В. від 13.10.2020 року, адресованого ОСОБА_3 , повернуто виконавчий документ стягувачу ОСОБА_3 без прийняття до виконання. (а.с.19-20)
Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).
Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.
Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.
Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.
За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
У позиції Великої Палати Верховного суду України у Постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, зазначено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , на їх власність накладено арешт у межах виконавчого провадження до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають ніякого відношення, ВП відсутнє, а нескасований арешт на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на володіння своїм майном, а також обмежує права позивачів, позбавляє їх можливості володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд вважає правильним задовольнити заяву та скасувати арешт.
Враховуючи те, що державний реєстратор не має визначених законодавством підстав для скасування за заявою позивача арешту на нерухоме майно, а позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права як власники нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивачів: адвокат Шевченко Злата Володимирівна, адреса: 08297, Київська обл., Бучанський район, м. Буча, вул. Руденка, 32.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: Київська обл., Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Ярославська, будинок 11, .

Суддя: Д.С. Кухленко