Справа № 369/8931/23
Провадження №2-н/369/50/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., ознайомився із матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-

встановив:

Заявник ТОВ «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» через представника - адвоката Морозика Д.В. звернувсь до суду заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 11 976, 28 грн., судовий збір у розмірі 268, 40 грн. Також, просив стягнути з боржника витрати з надання правової допомоги в розмірі 3000 грн.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 161 ЦПК України встановлений вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до частини третьої статті 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Представник заявника заявив, серед іншого, вимогу про стягнення з ОСОБА_2 витрат з надання правової допомоги в розмірі 3000 грн.

Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України випливає, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі і не може бути стягнуто шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до положень частини першої статті 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

У відповідності до вимог ч. 3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, належить відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.161, ч.3 ст.165, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу Товаривства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ГАЗОВИХ МЕРЕЖ ТА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ» в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Андрій ВОЛЧКО