Справа № 724/2201/24
Провадження № 2/724/570/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рукшинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рукшинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пригородок, Дністровського (раніше Хотинського) району, Чернівецької області у віці 92 роки померла ОСОБА_2 , 1912 року народження, факт смерті якої зареєстрований у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації смертей 26.01.2005 року зроблено відповідний актовий запис № 04.

Так, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на право на все належне їй майно, в тому числі на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0023186, яка перебуває у колективній власності спілки селян «1 Травня», розміром 1,08 га. в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі.

При цьому, як вбачається із довідки виконкому Рукшипської сільської ради № 223 від 22.07.2021 року, покійна ОСОБА_2 , 1912 року народження постійно проживала та була прописана в АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті в даному господарстві прописаних та проживаючих не зареєстровано.

Згідно заповіту, ОСОБА_2 , все своє майно, будинок в якому вона мешкає, та все, що по закону буде належати їй на день її смерті заповідає гр. ОСОБА_3 (тепер ОСОБА_1 ), жительці АДРЕСА_2 .

Позивачка, про існування заповіту, відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла все своє майно, включаючи вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) не знала, так як на момент його складення 10.04.1996 року, їй було лише шість років, враховуючи, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, позивачу не було відомо про наявність у померлої ОСОБА_2 даного сертифікату й органами нотаріату чи органом місцевого самоврядування не було зроблено жодних спроб для розшуку спадкоємця.

Фактично про існування заповіту позивач ОСОБА_1 випадково дізналася на початку квітня 2024 року від своєї матері ОСОБА_4 .

30 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до завідуючої Хотинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено. Окрім того зазначено, що станом на 30 квітня 2024 року спадкова справа в Хотинській державній нотаріальній конторі не заводилася.

Враховуючи вище викладене представник позивача просить суд визначити ОСОБА_1 , додатковий строк терміном у 2 (два) місяці для подачі до нотаріальної контори заяви для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пригородок, Хотинського (теперішнього Дністровського) району.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказує, що слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки № 233 від 22.07.2021 року ОСОБА_2 , постійно проживала та була прописана до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 30.04.2024 року № 302/02-14 нотаріусом повідомляється, що станом на 30.04.2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , не заводилася, що також підтверджується інформаційною довідкою з спадкового реєстру.

10.04.1996 року ОСОБА_2 , склала заповіт в якому все майно заповіла ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за № 32, що також підтверджується витягом з реєстру заповітів (а.с.20, 36).

Зміну прізвище та по батькові позивача з ОСОБА_3 , на ОСОБА_1 , підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства (а.с.16), витягом з державного реєстру внесення змін до актового запису (а.с.17-18), свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с.22).

У відповідності до ч.1 ст. 1223 ЦПК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс 17.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання та заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з тою, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно до ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Отже, враховуючи вище викладене та те, що позивач не був обізнаний про наявність на його ім`я складеного заповіту та нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомила його про наявність заповіту, крім того позивач (спадкоємець) не проживав разом з спадкодавцем, а тому не міг знати про складений на нього заповіт та у зв`язку із цим пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 605,60 грн.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 328, 346, 392, 1217, 1223, 1261, ч. 3 ст. 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Рукшинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з Рукшинської сільської ради (зареєстроване місце знаходження: вул. Головна 35А, с.Рукшин, Дністровського району, Чернівецької області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.09.2024 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ