233 № 233/572/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 вересня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Любач Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, вказуючи, що 03 січня 2011 року була прийнята на роботу до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та до теперішнього часу працює та належним чином виконує свої посадові обов`язки, зауважень з боку роботодавця щодо її трудових обов`язків не було. Під час проведення внутрішнього аудиту в грудні 2023 року було встановлено, що бухгалтерія невірно відраховувала з заробітної плати позивача податок на доходи фізичних осіб, та щомісячно починаючи з червня 2013 року та по червень 2021 року включно вона недоотримувала щомісячно 100,00 грн. В результаті неправомірних дій відповідача загальна сума заборгованості за вищезазначений період становить 9 700,00 грн. Відповідач погодилася з даною заборгованістю, та запевнила у тому, що виплатить її найближчим часом, надала позивачу на її вимогу відповідну довідку про наявність заборгованості із заробітної пати. На час звернення до суду вказана заборгованість не погашена.
Просить суд, стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на її користь недоотриману заробітну плату за період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2021 року в сумі 9 700 гривень 00 копійок.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2024 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, та поновлено позивачу строк звернення до суду, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Призначено у справі судове засідання з викликом сторін. Одночасно, за клопотаням позивача витребувано у відповідача ОСОБА_2 копію трудового договору укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копію наказу про прийняття ОСОБА_1 на посаду, копію трудової книжки ОСОБА_1 .
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2024 рокувитребувано: у Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області -індивідуальні відомості про застраховану особу, форму ОК-5 відносно ОСОБА_1 , за період часу з 01 червня 2013 року по 30 червня 2021 року; - у Костянтинівського міського центру зайнятості відомості про реєстрацію трудового договору від 03 січня 2011 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час його проведення, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час його проведення була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив так факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до положень ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП України).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою.
Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.
Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.
Трудові правовідносини - це відносини між працівником і роботодавцем, за яких працівник зобов?язується виконувати певну роботу, дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку, а роботодавець повинен своєчасно виплачувати працівникові заробітну плату і створювати належні, безпечні й здорові умови праці.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.
У відповідності до ст.ст. 77-80 ЦПК України, в їх системному зв`язку, докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми та на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, у відповідності із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі.
Позивач зазначає, що 03 січня 2011 року була прийнята на роботу до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , що підтверджено наказом (трудовим договором) від 03 січня 2011 року № 2, де працює до теперішнього часу.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження доводів позову позивачкою надано до суду індивідуальні відомості про застраховану особу а також довідку від 22 січня 2024 року, видану ФОП ОСОБА_2 про те, що остання станом на 22 січня 2024 року дійсно має перед ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2021 року в сумі 9 700,00 грн.
Розрахунку сум недоотриманої заробітної плати помісячно за спірний період часу матеріали позову не містять.
Інших доказів на підтвердження зазначених у позові обставин позивачем до суду не надано.
Ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2024 року щодо витребування доказів - копії трудового договору, копії наказу про прийняття позивача на посаду, копію трудової книжки, відповідачем не виконана, зважаючи на що суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у тому числі наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2024 року, вбачається, що за період часу з 2013 року по 2021 рік містяться відомості щодо страхувальника ОСОБА_2 , страхові внески частково сплачені у липні 2019 року; у квітні, липні 2020 року; січні, лютому, березні, 2021 року.

При цьому, згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець в період з 13 травня 2007 року по 28 жовтня 2014 року, підприємницьку діяльність припинено за власним рішенням; підприємницьку діяльність поновлено з 12 травня 2020 року.

Крім того, на виконання ухвали суду від 22 травня 2024 про витребування доказів Костянтинівським міським центром зайнятості повідомлено, що трудового договору між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та найманим працівником ОСОБА_1 в Костянтинівський міський центр зайнятості не було зареєстровано.

Відповідно до ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про те, що зазначені позивачем обставини та доводи позову ОСОБА_1 щодо перебування сторін у трудових відносинах та утворення заборгованості по заробітній платі за період часу з 01 червня 2013 року по 30 червня 2021 року не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються інформацією, наданоюна виконання ухвали суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, Костянтинівським міським центром зайнятості.

Додана до позову довідка ФОП ОСОБА_2 від 22 січня 2024 року про розмір заборгованості з заробітної плати перед ОСОБА_1 на переконання суду не може слугувати належним доказом наявності трудових відносин між сторонами та утворення заборгованості по заробітній платі у період часу з 01 червня 2013 року по 30 червня 2021 року, з огляду на відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо періодів діяльності ФОП ОСОБА_2 , а також з урахуванням інформації Костянтинівського міського центру зайнятості щодо відсутності реєстрації трудового договору.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, враховуючи, що позовна заява не містить доказів утворення заборгованості та розрахунку сум недоотриманої заробітної плати помісячно за зазначений період часу, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2021 року в сумі 9 700 гривень 00 копійок відсутні.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із заробітної плати слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ;РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 11 вересня 2024 року.

Суддя :