печерський районний суд міста києва
Справа № 2-4020/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі - Романенко Ю.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - державний виконавець Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівна

заінтересована особа (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної Виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Коваль Любові Іванівни, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 26 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.

В обґрунтування скарги заявник вказував на те, що 26 січня 2021 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМРУ Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі заяви від 25 січня 2021 року ТОВ «ЦK «ЄАПБ» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження BП № НОМЕР_2 про стягнення на підставі виконавчого листа №2-4020/12, виданого 05 червня 2013 року Печерським районним судом м. Києва, з ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (TОВ «ФК «ЄАПБ») 112 579,68 гpн.

Виконавчий лист видано 05 червня 2013 року Печерським районним судом м. Києва за результатами розгляду справи № 2-4020/12 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь TOВ «BTБ Банк» заборгованості за кредитним договором № R5B від 16 березня 2012 pоку.

09 жовтня 2013 року за вказаним виконавчим листом за заявою стягувача ПAT «BTБ Бaнк» Печерським РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

28 березня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 cт.47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу ПАТ «ВТБ Банк».

Разом з тим, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року змінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року у цивільній справі № 2-4020/12 за позовом ПAT «BTБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Як зазначено в ухвалі суду, в обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилалось на те, що 07 листопада 2014 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 071114, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Отже, до моменту прийняття судового рішення про заміну первинного кредитора його правонаступником y відкритому виконавчому провадженні процесуальне правонаступництво не відбувається.

Таким чином, з 07 листопада 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» вже не було стороною виконавчого провадження, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» до 24 лютого 2016 року, на час набрання рішення суду про заміну боржника, не набуло статусу сторони виконавчого провадження.

Тобто, новий стягувач ТОВ «ФК «ЄАПБ» фактично відмовилось від примусового виконання стягнення з 07 листопада 2014 року, так як у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. N606-X1V(в редакції, що діяла на той час) не повідомило державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження та не звернулись до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником, також не надало заяву про примусове виконання рішення, тому строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання починається з 08 листопада 2014 року.

Проте, до виконання TОВ «ФК «ЄАПБ» виконавчий лист було подано лише 09 січня 2019 року, тобто з порушенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання ( три роки), та в цей же день Печерським РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві на підставі заяви ТОВ ФК «ЄАПБ» за виконавчим листом від 05 червня 2013 року № 2-4020/12 відкрите виконавче провадження BП НОМЕР_3.

20 червня 2019 року Печерським РВДВС м. Київ ГТУ, у м. Києві на підставі п.2 частини 1 cт. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Отже, на час повернення виконавчого листа за виконавчим провадженням BП № 44703675 вiд 09 жовтня 2013 року, тобто на 28 березня 2016 року стягувачем було не AT «BТБ Банк», а його правонаступник ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке з 07 листопада 2014 року не повідомило державного виконавця про заміну сторони, не звернулося до суду із заявою про заміну вибулої сторони, а також не надало заяву про примусове виконання рішення суду.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення ( згідно із 3 п.1 ч.1 ст. 26 3акону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 -V111 редакції, що діяла станом на 09 січня 2016 року, на час відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 від 09 січня 2016 року.

Oтже, на час відкриття виконавчого провадження № 58025165 від 09 січня 2016 року та виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 21 січня 2021 року сплив трирічний строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 05 червня 2013 року № 2-4020/12.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років ( ч.1 ст.12 Закону від 02 червня 2016 року).

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. 11 вересня 2024 року від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали скарги, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Суд установив, що рішенням Печерського районного суду від 16 січня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - заборгованість за кредитним договором №R5В від 16.03.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , станом на 12 листопада 2012 року у розмірі 112 579 гривень 68 копійок, а також судові витрати у розмірі 1126 грн. 00 коп.

Виконавчий лист видано 05 червня 2013 року Печерським районним судом м. Києва за результатами розгляду справи № 2-4020/12 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь TOВ «BTБ Банк» заборгованості за кредитним договором № R5B від 16 березня 2012 pоку.

09 жовтня 2013 року за вказаним виконавчим листом за заявою стягувача ПAT «BTБ Бaнк» Печерським РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

28 березня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 cт.47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року змінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року у цивільній справі № 2-4020/12 за позовом ПAT «BTБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

09 січня 2019 року Печерським РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві на підставі заяви ТОВ ФК «ЄАПБ» за виконавчим листом від 05 червня 2013 року № 2-4020/12 відкрито виконавче провадження BП НОМЕР_3.

20 червня 2019 року Печерським РВДВС м. Київ ГТУ, у м. Києві на підставі п.2 частини 1 cт. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ «ФК «ЄАПБ».

26 січня 2021 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМРУ Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі заяви від 25 січня 2021 року ТОВ «ЦK «ЄАПБ» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження BП № НОМЕР_2 про стягнення на підставі виконавчого листа №2-4020/12, виданого 05 червня 2013 року Печерським районним судом м. Києва, з ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (TОВ «ФК «ЄАПБ») 112 579,68 гpн.

Заявник просить задовольнити вимоги, посилаючись на порушення державним виконавцем ЗУ «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження, оскільки стягувачем пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, враховуючи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день видачі судом виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, до моменту набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, виконання вказаного виконавчого листа здійснювалось за правилами та в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавчу службу» від 21.04.1999 №606-XIV, яким було встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, з моменту набрання чинності вказаним законом, строк для пред`явлення вищевказаного виконавчого листа встановлюється у три роки.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що заявником не доведено факту неправомірності дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження та вчиненні виконавчих дій, оскільки виконавчий лист пред`явлено до виконання 25 січня 2021 року, тобто в межах встановленого ЗУ «Про виконавче провадження» трирічного строку з моменту останнього повернення виконавчого листа стягувачу (20 червня 2019 року).

Ураховуючи викладене, слід дійти висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця, оскільки останній не допустив порушень, на які вказує заявник.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 10, 13, 76, 81, 258, 263, 265, 273, 280-282, 293, 294, 319, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної Виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Коваль Любові Іванівни - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2024 року.

Суддя О. Л. Бусик