Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1152/2024 Справа № 641/710/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Чайка І.В.

за участю секретаря Шумейко С.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до відповідача, в якому він просить:

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право власності на частини об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 , свідоцтво від 08.06.2021 року про участь у фонді фінансування будівництва, номер об`єкту інвестування 3, поверх 1, кількість кімнат 1, проектна загальна площа об`єкту інвестування 101,8 кв.м., одночасно припинити право відповідача на частини об`єкта.

- в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію ринкової вартості автомобілю KIA Sportage, дн.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_2 в сумі 348746,50 грн.

- стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції у розмірі подвійної ставки НБУ за період з 07.07.2023 по 23.01.2024 року за прострочення грошового зобов`язання з повернення грошових коштів отриманих за вартості автомобілю KIA Sportage, дн.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_2 в сумі 73115,75 грн.

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати спільним боргом відповідача та позивача грошових коштів за договором позики від 08.06.2021 року у розмірі 18 000 дол. США. запозичені у ОСОБА_3 та оплачені по договору про участь ФФБ №ФФБ-3-П/6-1-Н від 31.05.2021 року .

- в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі частки суми 15 000 дол. США, передані відповідачу 04.10.2022 року у м. Ужгород на придбання квартири сину, що відповідає 7500 дол. США.

10 червня 2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи: ОСОБА_3 , в якому він просить: визнати недійним договору дарування квартири від 21.10.2023 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталією Володимирівною; визнати недійним договір купівлі- продажу квартири від 21 жовтня 2023 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В.; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 ; в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 та припинити право ОСОБА_2 на частини цієї квартири; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право власності на частини об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 , свідоцтво від 08.06.2021 року про участь у фонді фінансування будівництва, номер об`єкту інвестування 3, поверх 1, кількість кімнат 1, проектна загальна площа об`єкту інвестування 101,8 кв.м., одночасно припинити право відповідача на частини об`єкта.

Представник позивача в судовому засіданні просив прийняти до розгляду уточнену позовну заяву.

Представник відповідача заперечував щодо прийняття до розгляду уточненої позовної заяви, зазначив, що позивачем в уточненій позовній заяві змінюється предмет та підстави позову.

Представник третьої особи не заперечував щодо прийняття уточненої позовної заяви.

Вирішуючи питання прийняття до розгляду вказаної заяви про зміну позовних вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові № 922/404/19 від 09 липня 2020 року, позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстав позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог необхідно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

При цьому не вважається збільшення розміру позовних вимог заявлення нових (додаткових) вимог. У разі подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, в якій по суті йдеться про нові вимоги, суд повинен у прийнятті заяви відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Отже, в силу ст. ст. 43, 49 ЦПК позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Крім того, загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна підстав позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Зміна предмету позову можлива у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Як вбачається із уточненої позовної заяви позивач змінює предмет та підстави позову, а саме заявляє вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третьої особи : ОСОБА_3 , в якому просить: визнати недійним договору дарування квартири від 21.10.2023 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталією Володимирівною; визнати недійним договір купівлі- продажу квартири від 21 жовтня 2023 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В.; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 ; в порядку поділу майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 та припинити право ОСОБА_2 на частини цієї квартири; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право власності на частини об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 , свідоцтво від 08.06.2021 року про участь у фонді фінансування будівництва , номер об`єкту інвестування 3, поверх 1, кількість кімнат 1, проектна загальна площа об`єкту інвестування 101,8 кв.м., одночасно припинити право відповідача на частини об`єкта.

Отже по суті вказані позовні вимоги є новим позовом з інших мотивів.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Крім того, процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог, що повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.08.2020 року у справі №911/2139/19.

У своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 370/2201/15-ц Верховний Суд звернув увагу на те, що доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.

З огляду на те, позивач по суті подав новий позов, тому у прийнятті цієї заяви про зміну позовних вимог необхідно відмовити та повернути її позивачу.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті заяви про зміну розміру позовних вимог безпосередньо не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку ст. 353 ЦПК України.

Разом із тим наслідком відмови в прийнятті заяви про зміну позовних вимог є повернення такої заяви позивачеві.

Водночас у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 49, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання договорів недійсними.

Роз`яснити позивачу, що відмова в прийнятті уточненої позовної заяви не перешкоджає зверненню із позовною заявою до суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -І. В. Чайка