П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони з 10.06.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11.05.2021 року розірвано. У період шлюбу вони придбали спільне нерухоме майно, яке розділили добровільно, а також 30.10.2019 року придбали автомобіль марки Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідач продав без відома і згоди позивачки хоча ще і у період шлюбу (27.01.2021 року), але після звернення позивачки до суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки автомобіль продано відповідачем за ціною, яку їй відповідач не повідомив, позивачка просить поділити спільне майно шляхом стягнення з нього грошової компенсації за 1/2 частини ринкової вартості аналогічного автомобіля.

На підставі наведеного, просила суд:

- визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 134 400,00 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково: у задоволенні вимоги про визнання спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 134400,00 грн та судовий збір у розмірі 1 344,00 грн, разом до стягнення - 135 744,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 17 травня 2024 року відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 29.08.2024 року, з`явився позивач, представник позивача та відповідач.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом установлено, що 10.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2021 року, яке набрало законної сили 11.06.2021 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Автомобіль Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 було зареєстровано за ОСОБА_1 з 30.10.2019 року до 27.01.2021 року.

Згідно з довідкою ТОВ «Консалтингове агентство «Святозаров і партнери» середня ринкова вартість 1/2 частини автомобіля Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , 1591 куб. см. станом на 25.07.2023 року становить 134 400,00 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, зазначив, що придбаний подружжям в період шлюбу автомобіль Нуundаі Асcеnt, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 до його відчуження відповідачем належав сторонам на праві спільної сумісної власності в силу вимог ст. 60 Сімейного кодексу України, тому стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації частки відчуженого ним без згоди позивачки автомобіля у розмірі його середньої ринкової вартості є належним і ефективним способом захисту порушеного відповідачем права власності позивачки.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Основною тезою, яку позивач поклала в основу позовної заяви, було твердження про одноособове відчуження відповідачем спільного автомобіля і використання коштів на власні потреби, а не в інтересах сім`ї.

Чинним законодавством встановлена презумпція спільності майна (доходів), отриманих членами подружжя під час шлюбу.

У даній справі мова йде про доходи, отримані від продажу автомобіля.

Презумпція може бути спростована стороною, яка стверджує про обставини, яка викладає таку позицію.

В той же час, ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Положеннями ст.82 ЦПК України передбачено підстави для звільнення від обов`язку доказування. В той же час такі випадки чітко регламентовані законом, і на дану справу розповсюдження не мають.

Як убачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано 11.05.2021 року.

Спірний автомобіль позивач продав 27.01.2021 року, тобто в період шлюбу.

Позивач стверджувала про те, що повідомила відповідачу, що нею подано заяву про розірвання шлюбу. В той же час жодних доказів щодо наявності у відповідача такої інформації на час відчуження автомобіля до суду надано не було.

Також позивач зазначила, що на час відчуження автомобіля сторони хоча і проживали в одному будинку, однак вже припинили ведення спільного господарства.

Знову таки, жодного доказу з приводу цього до суду надано не було. При цьому відповідач заперечував дані обставини. Відтак, такі твердження залишились бездоказовими і не можуть бути прийняті судом.

Не може бути таким доказом і посилання на рішення Броварського міськрайонного суду від 11.05.2021 року у справі про розірвання шлюбу між сторонами.

По-перше, вищевказане рішення не містить вказівки, з якого часу сторони не ведуть спільне господарство.

По-друге, вказана обставина не була і не могла бути предметом розгляду суду в зазначеній справі, оскільки її предметом було питання розірвання шлюбу а не вирішення майнових правовідносин між подружжям.

З урахуванням наведеного та зважаючи на той факт, що автомобіль було відчужено задовго до розірвання шлюбу, суд констатує відсутність підстав для спростування презумпції отримання коштів та їх витрачання за згодою обох членів подружжя.

В свою чергу це обумовлює недоведеність тієї обставини, яку позивач покладав в основу позову.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову про поділ майна подружжя не відповідає дійсності.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та відмови у задоволенні позову, сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2016, 00 грн підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 2 016 (дві тисячі шістнадцять) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько