Справа № 212/6914/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник - адвокат Калашникова В.С., звернувся до суду з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач -1, ПрАТ «Суха Балка», Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач - 2, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, в якому просить стягнути з ПрАТ «Суха Балка» у відшкодування моральної шкоди 240 000 гривень, з АТ «КЗРК» у відшкодування моральної шкоди 240 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що позивач з 17.12.2001 по 14.03.2008 перебував у трудових відносинах з відповідачем АТ «КЗРК», і працював у шкідливих умовах праці учнем прохідника, кріпильником, прохідником. В подальшому з 17.03.2008 по 30.03.2010, з 06.04.2010 по 12.05.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «Суха Балка», і працював у шкідливих умовах прохідником. З 20.03.2019 по 23.07.2021 працював прохідником ТОВ «СМУ-101» . Вказав, що рішенням МСЕК від 18 січня 2024 року позивачу первинно було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 65%, у зв`язку з професійними захворюваннями хронічне обструктивне захворювання легень, радикулопатія, з 08.01.2024 по 01.02.2025. У зв`язку із отриманим профзахворюванням у позивача змінилося життя, погіршилася його якість, що завдає йому моральних страждань. Позивача турбують задишка при незначному фізичному навантаження, сухий кашель, періодичні приступи задухи, загальна слабкість, швидка втомлюваність, важкість у грудях, біль і обмеження рухів у шийному і поперековому відділі хребта з іррадіацією в кінцівки, порушена хода, біль в ліктьових, плечових і колінних суглобах, обмеження рухів і хрускіт в них, заніміння рук. У зв`язку з професійним захворюванням позивач змушений багато часу проводити у лікарнях, під час лікування він змушений переносити біль, приймати велику кількість ліків. Проте стан здоров`я позивач лише погіршується, і розуміння цього негативно впливає на його психологічний стан.

Ухвалою судді від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26 липня 2024 року, через систему «Електронний суд», від представника відповідача -2 АТ «КЗРК» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач не відповідає принципам розумності та справедливості, є значно завищеним. Також вказав, що позивач протягом усього часу роботи на підприємстві своєчасно забезпечувався засобами індивідуального захисту, які знижували негативний вплив виробничих факторів на здоров`я працівника, для нього був встановлений особливий режим праці та відпочинку, надавалися інші гарантії, визначені чинним законодавством та Колективним договором на підприємстві. Також вказав, що втрату професійної працездатності встановлено позивачу лише 18.01.2024 а до цього часу належний стан здоров`я позивача щороку підтверджувався результатами медогляду, тяжкість вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках за такий нетривалий період часу є мінімальною.

31 липня 2024 року від представника відповідача - 1 ПрАТ «Суха Балка» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заявлених до нього вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що при укладенні трудового договору з відповідачем, позивача було ознайомлено з умовами праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, при цьому позивач свідомо прийняв наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, і це залежить від самого працівника, оскільки лише він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору. Також вказав, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 тощо. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Крім того вказав, що умови праці в яких працював позивач не створювались відповідачем, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Зазначив, що ймовірною причиною професійного захворювання позивача є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, незважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Вказав, що посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, а надана довідка МСЕК не містить відомостей стосовно перенесених позивачем моральних страждань. Також зазначив, що позивач частково втратив працездатність, а тому має здібність до самообслуговування, також позивач не потребує стороннього догляду чи допомоги. Вказав, що заявлена позивачем сума моральної шкоди у розмірі 240 000 гривень не є аргументованою, є необґрунтованою та завищеною, що не відповідає принципам розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.12.2001 по 14.03.2008 перебував у трудових відносинах з відповідачем АТ «КЗРК», і працював у шкідливих умовах праці учнем прохідника, кріпильником, прохідником, і 14.03.2008 року був звільнений з підприємства за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, з 17.03.2008 по 30.03.2010, з 06.04.2010 по 12.05.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «Суха Балка», і працював прохідником, та був звільнений з підприємства відповідача 12.05.2017, за власним бажанням, по догляду за дитиною -інвалідом, згідно ст. 38 КЗпП України, з 20.03.2019 по 23.07.2021 перебував у трудових відносинах з ТОВ «СМУ-101» і працював прохідником з повним робочим днем в підземних умовах, був звільнений з підприємства 23.07.2021 за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 9-13).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23 листопада 2023 року, складеного у ТОВ «СМУ-101», встановлено наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. ЛН першого-другого ступеня, із зазначенням причин його виникнення: важкість праці, хімічні фкатори, вібрація (а.с. 17-21).

Згідно пункту 17 даного Акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи прохідником дільниці підземної №2 ТОВ «СМУ-101» на шахті імені «Орджонікідзе» у період з 20.03.2019 по 23.07.2021 виконував роботи з бурінняшпурів ручним перфоратором та самохідною буровою установкою, здійснював навантаження гірничої маси із застосуванням навантажувальної машини, виконував настилання, розбірку та ремонт постійної і тимчасової рейкової колії, укладав шпали та стрілкові переводи. Підземні умови праці в гірничих виробках не дозволяють досягнути гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин в повітрі робочої зони та допустимих параметрів показників важкості праці, внаслідок чого умови праці характеризувались фізичним перевантаженням. Під час виконання своїх трудових обов`язків на ОСОБА_1 діяли такі основні шкідливі виробничі фактори як: важкість праці, аерозоль фіброгенної дії, а також супутні локальна вібрація. Також, працюючи прохідником на ТОВ «Крисбасшахтобуд», ПрАТ «Суха Балка», АТ «Кривбасзалізрудком» зазнавав впливу аналогічних шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи термін роботи ОСОБА_1 в шкідливих умовах праці на різних підприємствах та неодноразову зміну керівників, визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо.

Внаслідок зазначено вище захворювання позивач ОСОБА_1 , 18 січня 2024 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65%, з яких 45% по радикулопатії, 20% по ХОЗЛ, встановлено третю групу інвалідності, з 08 січня 2024 року по 01 лютого 2025 року, з переоглядом 10 січня 2025 року. Також визначено потреби у додаткових видах допомоги: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу, рекомендоване спостереження у сімейного лікаря, невролога, що підтверджується копіями довідки МСЕК серії 12 ААА №129858, до ката огляду МСЕК серії 12ААГ №187462 (а.с.22, 23).

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з медичної карти (а.с. 33-42).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідачів.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% первинно, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, його турбують задишка при незначному фізичному навантаження, сухий кашель, періодичні приступи задухи, загальна слабкість, швидка втомлюваність, важкість у грудях, біль і обмеження рухів у шийному і поперековому відділі хребта з іррадіацією в кінцівки, порушена хода, біль в ліктьових, плечових і колінних суглобах, обмеження рухів і хрускіт в них, заніміння рук.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди з кожного з відповідачів, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача -1 протягом 9 років 1 місяця в шкідливих умовах, на підприємстві відповідача - 2 протягом 6 років 6 місяців в шкідливих умовах, роботу позивача в шкідливих умовах на іншому підприємстві протягом 2 років 4 місяців, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, встановлено третю групу інвалідності, з переоглядом, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка» в розмірі 150 000 гривень, розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» в розмірі 150 000 гривень, задовольнивши повністю позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі по 1 500 гривень.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Конституційна,5.

Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 09 вересня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко