ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5817/24
Провадження № 2/362/2716/24
У Х В А Л А

05.09.2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцова І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Приходька Сергія Володимировича про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом із позовом подано заяву про забезпечення доказів, шляхом витребування у відповідача технічного паспорту (або його копію) на автомобіль Шевроле Круз, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що ОСОБА_1 подано позов про поділ майна подружжя, предметом якого є вищезазначений спірний автомобіль, який зареєстрований на відповідача. А тому, на думку представника позивача є цілком очевидним, що відповідач може у будь-який час відчужити автомобіль і як наслідок технічний паспорт може бути втрачено, як основний доказ у даній справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів та додані до неї документи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України основою цивільного процесу є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом.

Оскільки отримання позитивного судового рішення залежить від обсягу наданих належних, достовірних та допустимих доказів законодавець з метою сприяння сторонам в поданні відповідного доказу передбачив механізм доказування сторонами своїх вимог або заперечень за допомогою певних процесуальних дій.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що представник позивача звертався до Регіонального центру МВС України у Київській області із адвокатським запитом про надання відповідної інформації, проте отримав лише дані про те, що спірний автомобіль 27.06.2022 року зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 .. У витребуванні документів було відмовлено.

З аналізу вищенаведених норм, з метою забезпечення права на судовий захист та враховуючи неможливість отримання відповідного доказу заявником, зазначені письмові докази підлягають витребуванню.

За таких обставин, суд вважає заяву про забезпечення доказів обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 76, 77, 84, 116, 117, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Приходька Сергія Володимировича про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя- задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Шевроле Круз, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Зазначений доказ надати до Васильківського міськрайонного суду Київської області (справа 362/5817/24) за адресою: Київська область, м. Васильків, вул.Шевченка, 8.

Ухвала про забезпечення доказів є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Мартинцова