Справа № 342/775/24
Провадження № 2/342/443/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

за участю:

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Дирбавка Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Дирбавка Роман Мирославович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , жителів АДРЕСА_1 , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , актовий запис про смерть №1. Заповітного розпорядження спадкодавець не здійснила. Згідно довідки від 09.05.2024 р. №98-1, виданої Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради, на момент смерті з ОСОБА_4 у житловому будинку по АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син. Згідно довідки, виданої Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради №118-1 від 24.05.2024 р., станом на 15.04.1991 у житловому будинку по АДРЕСА_1 , який відноситься до колгоспного двору були зареєстровані і проживали: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова господарства; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син, які були членами колишнього колгоспного двору і кожному з них належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялись і ніхто свою частку не втрачав. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Вищезгаданий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Спору за вказано вище майно теж немає. Відповідачі по справі мати позивача - ОСОБА_2 та брат - ОСОБА_1 не заперечують, щоб ОСОБА_3 стала власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Згідно довідки від 09.05.2024 р. №100-1, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Оформити спадкування позивач не може, оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_4 , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку. Постановою державного нотаріуса Капріян С.В. Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 16.04.2024 №1042/02-31, постановлено відмовити ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки частки в даному господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Ухвалою суду 11 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 342/775/24 (провадження №2/342/443/2024) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Дирбавка Роман Мирославович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що згідно довідки, виданої Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради від 24.05.2024, станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова сім`ї; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син. Така ж інформація про зареєстрованих осіб в господарстві підтверджується і завіреною копією погосподарської книги Вербівцівської сільської ради Городенківської районної ради за 1991-1995 р.р., наданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради. Інших підтверджуючих документів, які б підтверджували право відповідача (позивача за первісним позовом) на частку в такому колгоспному дворі, до позовної заяви не додано. Таким чином, відповідач (позивач за первісним позовом) не була зареєстрована, станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку в АДРЕСА_1 та право на частку в такому колгоспному дворі не має. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Отже, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 на праві спільної власності належав по 1/3 частці колишнім членам цього колгоспного двору, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 77 років у селі Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, про що 15 лютого 2007 року складено відповідний актовий запис № 1, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 лютого 2007 року виконкомом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України). В житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживали: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син, що стверджується довідкою № 98-1 від 09.05.2024, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради. Про те, що відповідач (позивач за первісним позовом) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 04 грудня 1967 року. Про те, що позивач (відповідач за первісним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 травня 1971 року. Про те, що позивач (відповідач за первісним позовом) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_4 , підтверджується інформацією, що міститься у Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сформованого 08.05.2024 р. за № 1. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 , які прийняли спадщину після його смерті, є його дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 . До складу спадщини ОСОБА_4 входить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Таким чином, дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 успадкували після смерті чоловіка/батька ОСОБА_4 кожний по 1/9 (1/3 від 1/3) частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , однак не оформили документи про спадкування. Крім цього, дружині ОСОБА_2 та сину ОСОБА_1 також належить по 1/3 частки кожному в житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як колишнім членам колгоспного двору. Отже, дружині ОСОБА_2 та сину ОСОБА_1 належить 4/9 (1/9+1/3) частки кожному в житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . При зверненні відповідача (позивача за первісним позовом) до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, державний нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2024 року за № 1042/02-31. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 175, 177, 193, 194 ЦПК України, адвокат Дирбавка Р.М. просив об`єднати вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду в одне провадження з первісним позовом у даній справі; позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, а саме: визнати за нею право власності на 1/9 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити; задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 4/9 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на 4/9 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Дирбавка Роман Мирославович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами(справа №342/775/24, провадження №2/342/515/2024) прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом № 342/775/24 (провадження №2/342/443/2024), присвоївши об`єднаній справі № 342/775/24 (провадження №2/342/443/2024).

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник адвокат Дирбавка Роман Мирославович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.30 год. 05.09.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги вважає обґрунтованими, підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

В судовому засіданні 05 вересня 2024 року представник відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) адвокат Дирбавка Р.М. зустрічний позов підтримав в повному обсязі, з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити.

Дії позивача (відповідача за зустрічним позовом) не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивача (відповідача за зустрічним позовом).

Суд, заслухавши представника відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) адвоката Дирбавка Р.М., дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 15 квітня 1987 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 44 від 11 березня 1987 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 в цілому. Дане домоволодіння зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 в цілому, на підставі свідоцтва про право власності та записано в реєстрову книгу за № 101.

АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_4 , що доводиться довідкою № 121 від 24.05.2024, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380997226 від 31.05.2024, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок у АДРЕСА_1 , розміщений на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га, що стверджується № 100-1 від 09.05.2024, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , споруджено в 1938 р., господарські будівлі та споруди - в 1938, 1966, 1970 та 1991 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 80 від 18.04.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , станом на 22.04.2024 становить - 138000 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопій по господарських книг Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, наданих Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в господарстві по вул. Стефаника, суспільна група якого «кол.» проживали:

-за 1986-1990 р.р.: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова сім`ї, місце роботи колгосп «Зоря Комунізму», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, місце роботи колгосп «Зоря Комунізму», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син;

-за 1991-1995 р.р.: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова сім`ї, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син.

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в АДРЕСА_1 ), були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова сім`ї, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син, що стверджується № 118-1 від 24.05.2024, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на праві спільної власності належав по 1/3 частці колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років в с.Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено відповідний актовий запис № 1, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 15 лютого 2007 року Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований у АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 , у житловому будинку в АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син, що стверджується довідкою № 98-1 від 09.05.2024, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подружжям, 25 січня 1959 року уклали шлюб, номер актового запису № 1, доводиться копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 1, сформованого 08 травня 2024 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 04 грудня 1967 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 також є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 06 травня 1971 року.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_4 , які прийняли спадщину після його смерті є його дружина ОСОБА_2 та діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 259/2008 (Номер у Спадковому реєстрі № 44255011), заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом - ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2008.

Державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. 14.03.2008 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), розміром 53,46 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому ОСОБА_4 згідно сертифікату про земельну частку (пай).

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Як встановлено, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 успадковують після смерті ОСОБА_4 1/3 частину (кожний по 1/9 частини) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

При зверненні ОСОБА_3 до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , державний нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2024 року за № 1042/02-31.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/3 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в рівних частках.

В житловому будинку в АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані і проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що доводиться довідкою № 99-1 від 09.05.2024, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частинами 1 та ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦПК України).

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦПК України).

Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Судом встановлено, що частки у майні колгоспного двору належатьОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належні їм частки у майні колгоспного двору.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що успадкована в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 . В іншій частині позовуОСОБА_3 відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки3/9 (1/3) частини даного житлового господарства належала йому як колишньому члену колгоспного двору, 1/9 частини успадкована в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 ;

- зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки3/9 (1/3) частини даного житлового господарства належала їй як колишньому члену колгоспного двору, 1/9 частини успадкована в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 331, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297, 355-356, 368-370, 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати заОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 1/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позовОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 4/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позовОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на 4/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ;

-відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ;

-відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 13.09.2024.

Суддя: Федів Л. М.