Справа № 450/1957/24 Провадження № 2/450/1321/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукса Д. А.

при секретарі Качмар М. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет позову) : визнання права в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у колективній власності КАТ «Білківський», розміром 0,88 в умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Пустомитівської міської ради Львівської області,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_2 набула право на земельну частку пай розміром 0,88 в умовних кадастрових га у колективній власності КАТ «Білківський» без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території Верхньобілківської сільської ради Львівської області, який належав їй на підставі сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 5230 від 02.06.1997 виданий на підставі розпорядження Пустомитівської РДА №271 від 28.05.1997. Бабуся позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя спадкодавецьОСОБА_2 своєю власністю на випадок смерті розпорядилася склавши заповіт 06.11.1990 року, посвідчений заступником голови Верхньобілківської сільської ради народних депутатів та зареєстрований в реєстрі за № 40. Згідно вказаного заповіту, зробила таке заповітне розпорядження все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все, що буде належати їй на день смерті, заповіла своїй внучці ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівскької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 235 від 08.04.2021 року, ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю онукою ОСОБА_1 . Відтак, в силу вимог ст. 549 ЦК Української РСР ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 . На даний час позивачка не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були втрачені. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

02.05.2024 року ухвала про відкриття провадження; 21.05.2024 заява позивача про слухання справи без участі; 19.07.2024 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_2 набула право на земельну частку пай розміром 0,88 в умовних кадастрових га у колективній власності КАТ «Білківський» без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, який знаходиться на території Верхньобілківської сільської ради Львівської області, який належав їй на підставі сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 5230 від 02.06.1997 виданий на підставі розпорядження Пустомитівської РДА №271 від 28.05.1997.

Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 06.04.2024 ОСОБА_2 значиться в списках осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), затверджених розпорядження Пустомитівської РДА №271 від 28.05.1997, розмір середньої земельної частки (пай) становить 0,88 умовних кадастрових га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано повторно 08.05.2016 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 0,88 умовних кадастрових га, у колективній власності КАТ «Білківський» без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території Верхньобілківської сільської ради Львівської області.

За життя спадкодавецьОСОБА_2 своєю власністю на випадок смерті розпорядилася склавши заповіт 06.11.1990 року, посвідчений заступником голови Верхньобілківської сільської ради народних депутатів та зареєстрований в реєстрі за № 40. Згідно вказаного заповіту, зробила таке заповітне розпорядження все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все, що буде належати їй на день смерті, заповіла своїй внучці ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та позивачем стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 28.02.1962, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видане 15.05.1973.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 видане 11.05.1991 вбачається, що позивач уклала шлюб 11.05.1991, після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно з положенням ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівскької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 235 від 08.04.2021 року, ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю онукою ОСОБА_1 .

Відтак, в силу вимог ст. 549 ЦК Української РСР ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 .

Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 535 ЦК Української РСР мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76346705 від 25.03.2024 спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилися.

На даний час позивачка не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були втрачені.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) у колективній власності КАТ «Білківський» розміром 0,88 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Верхньобілківської сільської ради Львівської області та належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 5230 від 02.06.1997 виданий на підставі розпорядження Пустомитівської РДА №271 від 28.05.1997.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Підберізцівська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81146, Львівська область, Львівський район, с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25.

СуддяД. А. Кукса