Справа №345/3869/24
Провадження № 2/345/977/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка залишила на ім`я позивачки заповіт, посвідчений 06.02.1989 року секретарем виконавчого комітету Сівко-Войнилівської сільської ради народних депутатів Калуського району та зареєстрований у реєстрі №6. Згідно цього заповіту спадкодавець зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про укладення шлюбі ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_2 була бабусею позивачки. Коли позивачка звернулася до нотаріуса, 12.05.2024 року приватним нотаріусом Лесик В.Б. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України. Позивачка вказує, що строк на прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, оскільки вона не знала про існування заповіту, складеного на її користь і з питанням оформлення спадщини до нотаріуса не зверталася. Тому позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , терміном два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позов підтримує та просить суд його задоволити.

Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.6). На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 06.02.1989 року секретарем виконавчого комітету Сивко-Войнилівської сільської Ради народних депутатів Івано-Франківської області (а.с.7). Відповідно до даного заповіту ОСОБА_2 усе майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, на що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачці ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки від 13.03.2024 року №85, яка видана Луківським старостинським округом Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.15) ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , 1922 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж особою, проживала в с.Діброва Калуського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із ст.1261 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що позивачка у встановлений законом строк не прийняла спадщину (а.с.11).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, складеного ОСОБА_2 , на її користь. Отже, позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2024 року.

Головуючий