УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 274/3622/19

провадження № 61-11718ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, яка підписана представником ОСОБА_1 , на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2024 року, за заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого документу, видачу дубліката виконавчого документу у справі №274/3622/19 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) подало заяву, в якій просило:

визнати поважними причини пропуску строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 03 вересня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі № 274/3622/19, про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ 1 921,00 грн судового збору;

поновити заявнику строк на пред`явлення до виконання даного виконавчого листа та видати його дублікат.

Заява обґрунтована тим, що 08 серпня 2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області видав виконавчі документи № 274/3622/19 про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ суми страхового відшкодування у розмірі 19 303,37 грн та 1 921,00 грн судового збору. Виконавчі листи було направлено до Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області. Згідно з інформацією відділу ДВС, державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документа АСВП № 63399427 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. 24 липня 2023 року на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти в розмірі 21 404,71 грн та були розподілені відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з перевіркою АСВП, відкритого виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ суми судового збору в сумі 1 921,00 грн у відділі немає. Оскільки МТСБУ не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого документа не отримували, про стан виконавчого провадження дізналися лише із повідомлення відділу, то строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено стягувачем з поважних причин.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2024 року, в задоволенні заяви МТСБУ про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа, видачу дубліката виконавчого документа у справі відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази про звернення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ судового збору в сумі 1 921,00 грн, відкриття виконавчого провадження та повернення його стягувачу, втрату виконавчого листа. До заяви також не надано докази, які б надавали суду підстави вважати, що виконавчий лист був втрачений (виконавчий лист вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання), такі обставини не наведені і в змісті заяви. Таким чином, у період з 03 вересня 2020 року та по день звернення до суду 29 квітня 2024 року будь-яких дій щодо примусового виконання рішення суду шляхом подачі виконавчого листа до виконання щодо судового збору в сумі 1 921,00 грн вчинено не було. Суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність доказами поданої заяви, не встановив поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання, а тому заява задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої інстанції. Відхилив доводи скаржника про втрату виконавчого листа при поштовому пересиланні, як на підставу для задоволення заяви, оскільки на такі обставини відсутні посилання в заяві. За наведених обставин суд першої інстанції правильно застосував положення п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, процесуальне питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа судом першої інстанції вирішено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

16 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку МТСБУ подало до Верховного Суду касаційну скаргу. Просить скасувати судові рішення, задовольнити заяву.

Зазначає, що є підстави вважати, що оригінал виконавчого листа, виданий 03 вересня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ судового збору в сумі 1 921,00 грн втрачено при поштовому пересиланні.

Посилається на встановлення з 12 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року на усій території України карантину відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, в подальшому - військова російська агресія російської федерації проти України, початок дії в Україні воєнного стану, робота автоматизованої системи виконавчого провадження була зупинена. Дані обставини також мали негативні наслідки для нормального здійснення роботи МТСБУ в цілому і суттєво вплинули на можливість МТСБУ здійснювати належні заходи з отримання інформації про хід виконання виконавчого провадження.

МТСБУ реалізувало своє право та отримало виконавчі листи, проте позбавлене можливості виконати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року щодо стягнення на користь МТСБУ з ОСОБА_2 суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року у справі № 274/3622/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 19 303,37 грн та судовий збір в сумі 1 921 грн.

03 вересня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області на адресу стягувача - МТСБУ направлено копію судового рішення та виконавчі листи.

23 вересня 2020 року МТСБУ звернулося до Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення на користь МТСБУ з ОСОБА_2 суми страхового відшкодування у розмірі 19 303,37 грн.

На запит МТСБУ відділ ДВС 03 серпня 2023 року повідомив, що у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження відносно ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 19 303,37 грн на користь МТСБУ. 23 жовтня 2020 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документа АСВП №63399427 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. 24 липня 2023 року на депозитний рахунок надійшла сума 21 404,71 грн та була розподілена відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з перевіркою АСВП, відкритого виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ судового збору в сумі 1 921,00 грн у відділі не перебувало.

Щодо вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити, оскільки ухвала Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2024 року в частині вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого документа

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суди встановили, що: 23 вересня 2020 року МТСБУ звернулося до відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення на користь МТСБУ з ОСОБА_2 суми страхового відшкодування у розмірі 19 303,37 грн; зазначений виконавчий документ виконаний у липні 2023 року; виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ судового збору в сумі 1 921,00 грн на виконанні відділу ДВС не перебувало; заявник не надав доказів про звернення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ судового збору в сумі 1 921,00 грн, втрату виконавчого листа, такі обставини не наведені і в змісті заяви. Апеляційний суд також врахував, що на обставини втрати виконавчого листа при поштовому пересиланні відсутні посилання в заяві МТСБУ.

Оскільки МТСБУ не повідомило суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, будь-яких відповідних доказів не надало, суди зробили правильний висновок про відсутність підстав для задоволення заяви в частині видачі дубліката виконавчого документа.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2024 року у справі № 274/3622/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є.В. Краснощоков

Д.А. Гудима

П.І. Пархоменко