cправа № 752/2573/21
провадження №: 2/752/542/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.05.2015 надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є власником особового рахунку квартири АДРЕСА_2 , і споживає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Зазначає, що відповідач тривалий час не оплачує послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.05.2015 по 01.06.2020 у розмірі 13 009,75 грн., яку позивач просить стягнути. Крім того, позивач просить стягнути інфляційні втрати у розмірі 1 223,71 грн, 3% річних у розмірі 597,52 грн, а всього 14 830,98 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2021 матеріали справи були передані до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.04.2021 відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2021 справу передано до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2021 справу прийнято до розгляду.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01.05.2015 надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за квартирою, яка розташована в будинку АДРЕСА_1 , рахується заборгованість у розмірі 13 009,75 грн.

02.06.2021 позивачем до Оболонського районного суду м. Києва було надано клопотання про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Як на підставу для її залучення позивач послався на інформацію житлово-експлуатаційної контори № 102, відповідно до якої у спірній квартирі також прописані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається у клопотанні, суд не встановив належності співвідповідача, тому відмовляє у задоволенні клопотання про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Також суд не вбачає підстав для задоволення позову до ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

З ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2021 вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні вказував, що він не має жодного відношення до квартири АДРЕСА_2 , та ніколи там не проживав.

З протоколу судового засідання від 04.08.2021 не вбачається, що судом встановлювалась особа ОСОБА_1 .

У клопотанні про залученні в якості співвідповідача ОСОБА_2 позивач уточнив дату народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином є багато розбіжностей в ідентифікуванні відповідача, що дає підстави для сумніву, що ОСОБА_1 є тією особою, що має бути відповідачем у даній справі.

Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у справі 342/180/17-ц, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, позивач не довів достатніми доказами, що відповідач є належною особою, яка має відповідати за вказаним позовом, а тому позов задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ю.Ю.Мазур