Справа № 235/2211/24
Провадження № 2/185/3157/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 вересня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому, заочному судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька.
Просить суд:
1.Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2011 р., за межі України, в супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 до Федеративної Республіки Німеччина, Польщі, Словакії, Республіки Туреччина, Єгипту, Угорщини, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Канади на період з 10.03.2024 р. по 06.10.2027 р.;
2.Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , оформлювати та отримувати всі необхідні документи (включаючи візи) для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2011 р., за межі України до Федеративної Республіки Німеччина, Польщі, Словакії, Республіки Туреччина, Єгипту, Угорщини, Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, Канади у період з 10.03.2024 р. по 06.10.2027 р., без згоди батька - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що від спільного життя з відповідачем вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини не спілкується ні з нею ні з дитиною і тому вона вирішила тимчасово виїхати з дитиною за кордон. Вважає, що проживання дитини за кордоном під час війни буде відповідати інтересам дитини.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала.
Відповідач про причини неявки суд не повідомляв.
Судом ухвалено слухати справу в заочному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за наступних підстав.
Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі від спільного життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батьки дитини проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина постійно проживає та утримується позивачем по справі.
Батько дитини фактично самоусунувся від виховання дитини.
На підставі ст. 33 Конституції України кожному , хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
За приписами ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів ), опікунів та в їхньому супроводі осіб, які уповноважені ними.
Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі, або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Керуючись ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Питання виховання дитини за вимогами ст.157 СК України вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
За умовами ч. 2. ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього громадянина України за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Вказані вимоги повністю кореспондують із умовами п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. за № 231, згідно з яким оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою,- того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється : за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З наведеного необхідно зробити висновок, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.
Відповідно до частини 1.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Станом на сьогоднішній день, батьки зобов`язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров`я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей.
Позивач та її діти є громадянами України, мають постійне місце проживання в Україні, батьки позивача проживають в Україні, донька та син знаходяться на утриманні позивачки, доступ батька до малолітнього сина не обмежений. Позивач бере на себе всю відповідальність за дітей під час їх поїздок за кордон.
За таких обставин суд зробив висновок про те, що надання позивачу дозволу на виїзд з дитиною за кордон буде повністю відповідати найкращим інтересам неповнолітньої дитини і тому позов слід задовольнити.
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2011 р., за межі України, в супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 до Федеративної Республіки Німеччина, Польщі, Словакії, Республіки Туреччина, Єгипту, Угорщини, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Канади на період з 10.03.2024 р. по 06.10.2027 р..
Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , оформлювати та отримувати всі необхідні документи (включаючи візи) для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2011 р., за межі України до Федеративної Республіки Німеччина, Польщі, Словакії, Республіки Туреччина, Єгипту, Угорщини, Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, Канади у період з 10.03.2024 р. по 06.10.2027 р., без згоди батька - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Суддя: В. О. Головін