Провадження №2/369/2390/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А. Я.,

при секретарі Ведмеденко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства за позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана справа надійшла у провадження судді Волчка А. Я. та ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2023 року у справі було відкрите провадження та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. При цьому, від позивача та відповідача надійшли до суду заяви, згідно з якими вони просили суд проводити судовий розгляд справи за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При цьому, у судовому засіданні судом було встановлено, що зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 , є АДРЕСА_1 . Однак, згідно з відомостями з довідки ВПО ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У свою чергу, позивач вказує, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , є АДРЕСА_1 .

Відомості про зареєстроване місце проживання відповідача також підтверджено витягом № 594288 від 16.05.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Таким чином, відомостей про зареєстроване місце перебування позивача чи відповідача на території колишнього Києво-Святошинського району Київської області, в межах якої здійснюється судовий розгляд справ Києво-Святошинським районним судом Київської області, судом не встановлено. Будь-яких відомостей з цього приводу суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст. ст.26,28-30 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Вказана справа не відноситься до справ із виключною підсудністю, підстав, які б згідно ст. 27, ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність за Києво-Святошинським районним судом Київської області з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено право на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Таким чином, жодних належних доказів, в розумінні ЦПК України, на підтвердження територіальної підсудності даної цивільної справи Києво-Святошинському районному суду Київської області, позивачем не надано.

У зв`язку з чим, проаналізувавши вимоги ст. 27, 28 ЦПК України, суд вважає за необхідне передати цивільну справу за підсудною до Середино-Будського районного суду Сумської області, за місцем реєстрації обох сторін у справі.

Однак, оскільки Середино-Будський районний суд Сумської області, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", не здійснює правосуддя під час воєнного стану та Вища рада правосуддя рішенням від 12.10.2023 № 974/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ на Шосткинський міськрайонний суд Сумської області, вищевказану судову справу слід передати саме до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

При цьому, з огляду на неоднозначну практику судів першої інстанції України щодо відомостей про місце перебування осіб вказаних у довідках ВПО суд не вважає за необхідне передавати вказану справу на розгляд до суду за місцем проживання, як ВПО позивача.

Крім того, суду не надано довідки ВПО відповідача, яка б містила відомості про його місце проживання на території колишнього Києво-Святошинського району Київської області, що позбавило суд розглянути вказану справу саме Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність передачі справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за підсудністю до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.31,259-261,353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - передати за підсудністю до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (вул. Свободи, 63, м. Шостка, Сумська обл., 41100).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: Андрій ВОЛЧКО