№ 207/4337/24
№ 2-о/207/87/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.,

за участю

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Машошиної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

заінтересовані особи Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпра, відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зобов`язати Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , №434 від 31.07.2009 року, вчиненого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпра, залишивши прізвище, ім`я, по-батькові дитини ОСОБА_3 без змін.

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 2008 по 2017 роки перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, у свідоцтві про народження дитини батько був записаний зі слів матері на підставі ст.135 СК України. За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини і обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе його батьком. Однак не встиг цього зробити, оскільки в 01.03.2024 року трагічно загинув на робочому місці у зв`язку з отруєнням хімічними речовинами.

Встановлення факту батьківства необхідно для можливості отримання ОСОБА_3 спадщини після смерті його біологічного батька, а також пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.08.2024 відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 29.08.2024 на 11 годин 20 хвилин.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.08.2024 закрито підготовче засідання у даній справі; призначено справу до розгляду на 18.09.2024 на 11:00 годин; задоволено клопотання представника заявника про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5

18.09.2024 у судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та її представник адвокат Машошина А.О., які надали відповідні пояснення.

Заінтересовані особи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, у наданих суду клопотаннях просять розглянути справу за їх відсутністю.

Присутні учасники справи не заперечували проти розгляду справи за відсутністю представників заінтересованих осіб.

Суд вважає, що неявка представників заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи по суті, тому вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Дніпропетровськ, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 31.07.2009 актовий запис №434, в якому матір`ю дитини зазначено ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_6 . Відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 07.03.2024 складено актовий запис №445 та видано свідоцтво про смерть.

Обґрунтовуючи заявлені в цій справі вимоги, заявниця стверджує, що померлий ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини і обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе його батьком. Однак не встиг цього зробити, оскільки в 01.03.2024 року трагічно загинув на робочому місці у зв`язку з отруєнням хімічними речовинами. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у її сина ОСОБА_3 права на отримання спадщини після смерті його біологічного батька ОСОБА_2 та пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст.293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Частиною першою ст.128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.128 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №543/738/16-ц, від 29.08.2018 у справі №641/9147/15-ц, від 21.11.2018 у справі №225/6301/15-ц.

Частинами 3,4 ст 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1 ст.106 ЦПК України).

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи (постанова Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18, провадження № 61-15136св20).

На замовлення ОСОБА_1 судово-медичним експертом відділення судово-біологічних експертиз та досліджень КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" Полотненко-Повстяна Н.В. 08.05.2024 складено висновок експерта №1009-МГ, з якого вбачається, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999%.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою померлого ОСОБА_7 . Вона знайома з ОСОБА_7 та заявницею у даній справі ОСОБА_1 з 2009 року. Про те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі вона дізналася нещодавно. У ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є спільна дитина - син ОСОБА_9 . При житті ОСОБА_7 вважав ОСОБА_9 своїм сином, проводив з ним вільний час, піклувався про нього. Після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стали проживати окремо, ОСОБА_9 часто бував у батька.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 , знає його та ОСОБА_10 багато років, пам`ятає ОСОБА_8 вагітною та час, коли народився їх син ОСОБА_9 , якого вона допомагала доглядати. ОСОБА_7 завжди вважав ОСОБА_9 своїм сином. Після розлучення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спілкувався з батьком, вони разом проводили час. ОСОБА_7 хотів записати сина на своє ім`я, але не встиг цього зробити.

Факт батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 також підтверджується наявним в матеріалах справи фотознімком, на якому зображені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наведені вище докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 .

Суд зауважує, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у її сина ОСОБА_3 права на отримання спадщини після смерті його біологічного батька ОСОБА_2 та пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Частиною першою ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5.

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно із п.2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Враховуючи викладене, дійшовши висновку про про доведеність факту батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , суд доходить до висновку про наявність підстав для внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , №434 від 31.07.2009 року, вчиненого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпра, залишивши прізвище, ім`я, по-батькові дитини ОСОБА_3 без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,265, 293,352, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпра, відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язати Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , №434 від 31.07.2009 року, вчиненого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпра, залишивши прізвище, ім`я, по-батькові дитини ОСОБА_3 без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.09.2024

Суддя О.В.Бушанська