Номер провадження: 22-ц/813/719/24
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивачі : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступниками якої є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідач - ОСОБА_6 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Грані»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 у складі судді Гуревського В.К.,

встановив:

У жовтні 2017 році, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 , третя особа ТОВ «Грані», у якому просили суд: визнати за ОСОБА_1 майнові права на частини квартири АДРЕСА_1 (будівельний номер 91) загальною площею 51,4 кв.м., розташованої на 7 поверху двосекційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгівельними приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 майнові права на частини квартири АДРЕСА_1 (будівельний номер 91) загальною площею 51,4 кв.м., розташованої на 7 поверху двосекційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгівельними приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_6 не перешкоджати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у доступі до квартирі АДРЕСА_1 (будівельний номер НОМЕР_1 ) загальною площею 51,4 кв.м., розташованої на 7 поверху двосекційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгівельними приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 задоволено заву ОСОБА_6 про забезпечення позову: заборонено будь - яким особам вчиняти будь - які дії у відношенні нерухомого майна № 108 (будівельний №91), що розташоване в АДРЕСА_2 , до виконання рішення суду.

Не погодившись з наведеною ухвалою, ОСОБА_7 , в порядку ст. 352 ЦПК України, як особа яка не приймала участі у справі, оскаржила її до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилається на те, що предметом спору по вказаній справі є квартира АДРЕСА_3 . Однак, задовольнивши заяву ОСОБА_6 , суд наклав арешт на майно без його належного ідентифікування, у зв`язку з чим було накладено арешт на нежитлові приміщення № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_7 . Тобто суд не ідентифікував щодо якого саме майна за №108 він застосовує заходи забезпечення позову. Такі дії суду призвели до порушення права ОСОБА_7 мирно володіти та розпоряджатися належним їй майном. З огляду на викладене, ОСОБА_7 просить суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_6 просить суд частково задовольнити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 та змінити резолютивну частину оскаржуваної ухвали суду, зазначивши наступне: «заборонити будь - яким особам вчиняти будь - які дії у відношенні нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_4 , до виконання рішення суду».

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направили.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 зупинено провадження у справі № 521/17012/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 до вступу правонаступників після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою цього ж суду від 23.01.2024 поновлено провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , третя особа: ТОВ «ГРАНІ», про визнання майнових прав на нерухоме майно. Витребувано від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса (65080, Одеська область, місто Одеса, вулиця Космонавтів, будинок 11а) відомості щодо кола спадкоємців ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою апеляційного суду від 20.06.2024 залучено у справі правонаступників ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 12.09.2024 учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися у встановленому порядку. Від представника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не в повній мірі відповідає, з огляду на наступне.

Забезпечуючи позов шляхом заборони будь - яким особам вчиняти будь - які дії у відношенні нерухомого майна № 108 (будівельний №91), що розташоване в АДРЕСА_2 , до виконання рішення суду, районний суд виходив з того, що оскільки спір стосується визнання майнових прав на нерухоме майно, тому є всі підстави для заявленого ОСОБА_6 заходу забезпечення позову.

Проте апеляційний суд не може повністю погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову по вказаній справі є квартира АДРЕСА_3 .

Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_7 зазначала, що вона є власником нежитлового приміщення № НОМЕР_2 , загальною площею 289,1 кв.м., розташованого на першому, другому поверхах будинку за тією ж адресою на підставі договору інвестування №70/п/МТ16/16 від 15.04.2016, укладеного з ТОВ «Грані» та акту приймання-передачі нерухомого майна від 07.12.2016, виданого ТОВ «Грані», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №122943321 від 05.05.2018).

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що застосовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції не ідентифікував щодо якого саме майна за №108 він застосовує заходи забезпечення позову, внаслідок чого всупереч вимогам закону вжив заходи забезпечення позову відносно належного ОСОБА_7 нежитлового приміщення та обмежив її в реалізації права власності на нього.

Враховуючи вищевикладене, районний суд під час прийняття оскаржуваної ухвали порушив вимоги співмірності вжитих заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, не перевірив чи є належне ОСОБА_7 нежитлове приміщення предметом даного спору, внаслідок чого прийняв ухвалу з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її зміни.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини ухвали в такій редакції:

«Заборонити будь - яким особам вчиняти будь - які дії у відношенні нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 . до виконання рішення суду».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.09.2024

Головуючий:

Судді: