печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2070/24-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Підпалого В.В.,

при секретарі судового засідання Кострійчуку В.В.,

розглянув у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин між померлими, а саме що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що є племінником ОСОБА_3 . Однак документи, що підтверджують наші родинні зв`язки, не збереглися. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Рішенням Печерського районного суду м. Києва встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним дядьком ОСОБА_1 . Разом з тим, встановлення факту родинних відносин між померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідне заявнику для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 48).

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав вимоги заяви та просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 52).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, однак була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомлено.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України відносить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, також суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до положень статтей 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2019 року встановлено факт родинних відносин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним дядьком ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.08.1966 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 12.08.1960 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ), яка є рідною сестрою ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку відсутністю доказів наявності родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як рідними братом та сестрою.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 4,13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Підпалий