Справа № 396/2330/23
Провадження № 2/396/113/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Новікової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Новоукраїнська державна нотаріальна контора, Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, про зняття заборони на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 02.08.2000 року, рік побудови будинку 1970. Влітку 2021 року мав намір розпорядитися зазначеним будинком та у нотаріуса дізнався, що на належний йому будинок накладено арешт, - реєстраційний номер обтяження: 7057265 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, зареєстроване 19.04.2008 року реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора, підстава виникнення обтяження:повідомлення, б/н від 30.12.1969 Новоукраїнського відділення держбанку щодо власника ОСОБА_2 . Іншим шляхом позивач не може відновити порушене право, тому він звернувся до суду.

Позивач під час судового розгляду позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши забрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач набув у власність будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 02 серпня 2000 року.(а.с.12)

За інформацією Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, переписка по накладенню та зняттю арештів та заборон на житлові будинки від 31.01.1980 р. зберігається 3 роки. (а.с.26).

Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Зазначені правовідносини регламентуються:

- ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів;

- ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом;

- ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

- ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації;

- ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям;

- п. 5.1. Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його реалізацію своїх майнових прав, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Позивач має намір продати будинок, проте через наявність арешту на нерухоме майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на нерухоме майно порушує право позивача у справі, на продаж даного будинку.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266,280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Зняти заборону відчуження на належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 7057265 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, зареєстроване 19.04.2008 року реєстратором: Новоукраїнська державна нотаріальна контора, підстава виникнення обтяження: повідомлення б/н, 30.12.1969, Новоукраїнське відділення Держбанку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Цесельська