Справа № 199/1581/23
Провадження № 2-др/202/42/24
11 вересня 2024 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Доценко С.І.,
за участю секретаря Тарасової К.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
28 серпня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 , який був позивачем при розгляді цивільної справи 199/1581/23 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заява надійшла поштовим відправленням від 19 серпня 2024 року.
До закінчення судових дебатів представником позивача було заявлено про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечував. Зазначив, що витрати не підтверджені належними доказами. Платіжні документи подані в копіях а не в оригіналі, в прибуткових касових ордерах не зазначено суму прописом, відсутній код Сухого , що ставить під сумнів дійсність документів про оплату, договір про надання правової допомоги припинив дію в лютому 2024 року.
Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши заяву, надані докази суд прийшов до наступних висновків .
Судом, 12.08.2024 року було ухвалено судове рішення в зазначеній справі , яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ України» на підставі Полісу ОСЦПВВНТЗ ЕР.209538302 на користь ОСОБА_3 вартість матеріального збитку у вигляді відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу SUBARU TRIBECA днз НОМЕР_1 , з урахуванням зносу в сумі 1508( одна тисяча п`ятсот вісім) гривень.
Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо серед іншого , судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До закінчення судових дебатів представником позивача заявлено про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.
За правилами статті 137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так , на підтвердження понесених судових витрат позивач надав договір про надання правничої допомоги, акти прийому-передачі наданих послуг, копії платіжних документів про оплату гонорару адвоката на загальну суму 15 800,00 грн. Із цих коштів 4800 гривень гонорар за консультацію підготовку та подачу позовної заяви . Решта 11 000 гривень за безпосередню участь в розгляді справи - по 1000 грн. за кожне судове засідання .Зазначено про безпосередню участь в 10 судових засіданнях.
Суд вважає, що витрати на консультаційні послугу підготовку позову в сумі 4800 грн відповідають складності справи. Також суд вважає співмірними складності справи витрати на участь представника позивача безпосередньо під час судового розгляду в сумі 1000 грн. за судове засідання.
Але ж, перевіривши обсяг часу який був витрачений на судовий розгляд зазначеної справи , встановлено, що безпосередньо представник позивача приймав участь в 6 судових засіданням, на що було витрачено 5 годин 30 хвилин його часу. Розгляд справи 01.05.2023 р.,31.05.23 р.,28.06.2024р., був відкладений, а 20.06.2023 року розгляд справи відбувся без участі сторін.
Таким чином, доведені витрати на участь представника позивача в судовому розгляді 6000 ( 1000 грн.*6 с/з)
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позовні вимоги задоволено на 69 % від заявлених вимог, тому відшкодуванню підлягає 7452 грн.
До страхової компанії позовні вимоги задоволені на 16%.
Таким чином , враховуючі , що відповідальність відповідачів не є солідарною, судові витрати слід також розподілити між відповідачами розподілити пропорційно задоволених вимог. Тому з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ України» слід стягнути в рахунок відшкодування 1728 гривень, а з ОСОБА_1 5724 грн. В іншій частині вимог слід відмовити .
Суд не приймає доводи відповідача ОСОБА_1 про неналежність доказів. Надані докази завірені печаткою та підписом представника позивача, а тому суд вважає їх належними та допустимими.
Керуючись ст. 137,141, 270 ЦПК України, суд
Вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам :
- з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_2 ) в сумі 5724 ( п`ять тисяч сімсот двадцять чотири гривні ,00 копійок).
В іншій частині - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 12.09.2024 року.

Суддя С. І. Доценко