Провадження № 2/641/763/2024 Справа № 641/7154/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Робочої М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» (далі КП «Харківводоканал»), в якому вона просить зобов`язати КП «Харківводоканал» здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильників води: ЛК-15Х заводський № 1274068 та ЛК-15Г заводський № 1264599, які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати КП «Харківводоканал» здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням показань лічильників води: ЛК-15Х заводський № 1274068 та ЛК-15Г заводський № 1264599, які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати КП «Харківводоканал» поновити на абонентському обліку лічильники води: ЛК-15Х заводський № 1274068 та ЛК-15Г заводський № 1264599, які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з КП «Харківводоканал» судовий збір в розмірі 3220,80 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є споживачем послуг по постачанню холодної води та водовідведенню, виконавцем цих послуг є КП «Харківводоканал», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. Суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність та виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири позивача є КП «Харківводоканал». Так, згідно Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В місті Харкові питання, щодо визначення виконавця цих послуг вирішено Харківською міською радою. Рішенням Харківської міської ради від 16.05.2012 року № 286 визначено виконавцем послуг в житлово централізованого постачання холодної води та водовідведення КП «Харківводоканал». Підприємство створене 01.10.2011 року в результаті об`єднання двох комунальних підприємств - КП «Харківкомуночиствод» і КП «ВТП «Вода».

Крім того, позивач зазначила, що актом первинного опломбування квартирних засобів обліку холодної та гарячої води від 21.11.2011 року, були введені в експлуатацію засоби обліку гарячої та холодної води обліку холодної води: лічильник холодної води ЛК-15Х заводський № 1274068 прийняти в експлуатацію 21.11.2011 року та лічильник гарячої води ЛК-15Г заводський № 1264599 прийняти в експлуатацію 21.11.2011 року. Показання щомісячно передавалися вказаним у акті способом через електронний кабінет офіційного сайту відповідача, або телефоном на автовідповідач відповідача. У вересні 2023 року вона виявила у вхідних дверях квартирі розрахунок оплати за послуги водопостачання та водовідведення, в якому з`ясувалось, що нарахування за вищезазначені послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_1 , нараховуються, виходячи з норм водоспоживання. Після звернення телефоном до кол-центру відповідача для з`ясування обставин, виявилося, що Відповідач нараховує за послуги за нормами водоспоживання у зв`язку зі спливом міжповірочного інтервалу приладів обліку, прилади обліку зняті з абонентського обліку відповідача.

Також вказала, що лічильники на підставі даних технічного паспорта підлягав плановій повірці через 4 роки і в акті відповідач зазначив дату чергової повірки: для лічильника ЛК-15Г - 14.09.2015 року; для лічильника ЛК-15Х 30.09.2015 року. Тобто повірка лічильників повинна була здійснена у вересні 2015 року; наступні у вересні 2019 року та у вересні 2023 року. За весь період часу відповідач жодним чином не вчинив дії з повірки засобів обліку, незаконно не враховував показники лічильників та незаконно зняв лічильники з абонентського обліку.

Відповідач не звертався до позивача з вимогою надати доступ до приладів обліку води або узгодити дату перевірки, тощо, в свою чергу позивач не перешкоджав допуску представників відповідача до лічильників води. Позивач не несе відповідальність за своєчасність чергової повірки та не зобов`язаний організувати роботи по демонтажу, повірці та монтажу повіреного приладу обліку води. Відповідач необґрунтовано для нарахування оплати за водопостачання та водовідведення за нормами споживання за кількістю осіб, зареєстрованих у квартирі. Поряд з незаконним нарахуванням плати за водоспоживання за нормами відповідачем здійснюється незаконне нарахування плати за послугу водовідведення.

Таким чином, враховуючи, що відповідач зобов`язаний провести повірку лічильника за власний кошт, то нарахування позивачу у період з 2015 року плати за постачання холодної води та водовідведення за нормативами споживання без урахування показників лічильника є незаконною і підлягає перерахунку відповідно до показників лічильника.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 була вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 09.11.2023 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач, приймаючи участь дистанційно в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні, приймаючи участь дистанційно в режимі відеоконференції, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, та пояснив, що починаючи з 2017 року обов`язок та оплата за проведення повірки лічильників води покладено на власника вказаних лічильників. Щодо п. 4 позовної заяви зазначив, що відсутні підстави для проведення перерахунку нарахувань за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення починаючи з квітня 2014 року, оскільки відсутнє відповідне звернення позивача та відсутні показання лічильників. Також, вказав, що буд-яких дій позивачем з жовтня 2014 року щодо проведення повірки не вчинено.

В наданому до суду відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 зазначила, що згідно наданого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.06.2019 року № 171575776, житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності позивача та інших осіб, не перелічених у цьому документі. Виходячи з вказаної законодавцем умови та наданого позивачем доказу здійснення права власності на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , передбачає споживання комунальних послуг здійснюється співвласниками спільно та за згодою їх всіх. За таких обставин, порушення виконавцем комунальної послуги прав, які законодавець надає споживачу комунальної послуги, є порушенням прав всіх співвласників квартири, яка перебуває у спільній частковій власності. Тому право на позов виникає у всіх співвласників за наявності їхньої згоди. Але як вбачається з позовної заяви та з відсутності документального підтвердження згоди інших співвласників на звернення до суду та їхнього волевиявлення щодо згоди або незгоди з вимогами позовної заяви у справі, позивачем знехтувані права та інтереси інших співвласників квартири всупереч законній умові здійснення права спільної часткової власності.

Крім того вказала, що продовження строків позовної давності через карантин/воєнний стан стосується лише частини позовних вимог (режим виник з 12.03.2020 року). Загальний строк позовної давності встановлено у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). З заяви відповідача про застосування строку позовної давності випливає, що позивач визнає пропуск ним строку позовної давності (закінчився 15.09.2018 року), який сплинув до введення на усій території України режимів карантину та воєнного стану. Тому відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог, а також наслідки спливу цього строку, який є підставою для відмови у позові відповідно до статті 126 ЦПК України.

Щодо зобов`язування відповідача здійснити періодичну повірку квартирних лічильників води позивача вказала, що зазначена вимога позовної заяви є основною по відношенню до усіх решта. Саме на обставині не здійснення відповідачем періодичної повірки квартирних лічильників води базуються усі інші вимоги позивача. В свою чергу, ця обставина обґрунтовується позивачем вимогами законодавства, чинного станом до 02.08.2017 року. Решта вимог позовної заяви самостійного правового обґрунтування в заяві не знайшли. Окрім того, позивач не наводить доказів своїх спроб здійснити періодичну повірку приладів свого вузла обліку, або домогтись цього від особи, що встановлювала їй квартирні лічильники, здійснення їх періодичної повірки після 14.09.2015 й до цього часу. А показання цих лічильників за даними обліку підприємства не передавались йому позивачем з квітня 2014 року.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань по особовому рахунку № НОМЕР_1 зазначає наступне. Оскільки в квартирі позивача встановлено лічильники води, які не відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону від 22.06.2017 № 2119-VIII обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Підстави вимоги, до 02.08.2017 спростовуються посиланням позивача на законодавство, що втратило чинність на момент подання позовної заяви у справі.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171575776 від 25.06.2019 року власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 21-22).

Відповідно до акту № б/н від листопада 2023 року вбачається, що контролером ОСОБА_4 було проведено обстеження за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що зазначеному житловому приміщенні встановлені: лічильник холодної та гарячої води, холодна вода тип ЛК-15х № 1274068, пломба 0210729 (збережена) (01296 куб. метрів), гаряча вода тип ЛК-15Г, № 1264599, пломба 0210730 (збережена) (00848 куб. метрів) (а.с. 49).

Відповідно до акту первинного опломбування квартирних засобів обліку холодної та гарячої води № 130020 від 21.11.2011 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 було встановлено лічильник ЛК-15Х, дата випуску 30.09.2011 року, заводський № 1274068, проведена держповірка 30.09.2011 року, чергова 30.09.2015 року, показання 00012, відбиток пломбиратора № 0210729; лічильник ЛК-15Г, дата випуску 14.09.2011 року, заводський № 1264599, проведена держповірка 14.09.2011 року, чергова 14.09.2015 року, показання 00016, відбиток пломбиратора № 0210730 (а.с. 19).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

За пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання, зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою сьомою цієї статті.

На підставі частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку.

Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний забезпечити розподіл, збір та перерахування сплачених споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, коштів на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору.

Частина четверта статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначає, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пункти 9, 30, 32 Правил № 630 визначають, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02 листопада 2017 року № 1344, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справ № 229/1539/17 (провадження № 61-27909сво18) міститься правовий висновок про те, що саме виконавець послуги несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у будинку споживача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Таким чином, контроль за проведенням періодичної повірки, обслуговування засобів обліку води у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж повинен здійснюватися виконавцем зазначених послуг. При цьому оплата за повірку лічильника здійснюється споживачем.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що саме відповідач у справі КП "Харківводоканал" у відповідності до законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин з повірки вищезазначених лічильників, а саме 14.09.2015 року та 30.09.2015 року не здійснювало контроль міжповіркових інтервалів і не забезпечило проведення повірки установлених в квартирі позивача лічильників за рахунок виконавця.

Отже обґрунтованим є твердження позивача про зобов`язання провести періодичну повірку засобів обліку гарячої та холодної води, що встановлені у квартирі ОСОБА_1 , саме суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність з водопостачання і водовідведення до квартири позивача КП «Харківводоканал», оскільки це підприємство є виконавцем зазначених послуги і на нього покладався контролю міжповірнових інтервалів, повірка засобів обліку, їх обслуговування та ремонт за рахунок виконавця.

Водночас з набранням чинності 22.06.2017 року Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який регулює відносини щодо: 1) комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги); 2) розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; 3) встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; 4) формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; 5) забезпечення споживачів обліковою інформацією.

Згідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» станом на час розгляду справи судом, обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.

Однак, зважаючи на те, що повірка засобів обліку гарячого та холодного водопостачання мала бути здійснена 30.09.2015 року та 14.09.2015 року відповідно, а з позовною заявою позивач звернулась до суду 06.11.2023 року то строк позовної давності, та відповідачем під час розгляду справи було подано клопотання про застосування строку позовної давності, строк позовної давності за вимогами позивача є таким що сплив.

З приводу обставин наведених позивачем у заяві про поновлення строків пропущеного строку позовної давності суд зазначає наступне.

Так позивач у вищевказаній заяві вказала, що з початку 2017 року її стан здоров`я суттєво погіршувався, вона втрачала зір та довго лікувала хронічне запалення лівого око, внаслідок чого операція постійно переносилася. У 2020 році внаслідок карантинних обмежень операції не проводили. За цей час ліве око взагалі перестало бачити, що спричиняло мені великі перешкоди при пересуванні та читанні. 26.07.2021 року їй зробили операцію, потім відбувався процес реабілітації після хірургічного втручання в око та поступово відновлювався зір. Тобто з 17.06.2021 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні.

Суд не може прийняти у якості належних та обґрунтованих підстав зазначені вище обставини, які наведені позивачем у заяві про поновлення строків пропущеного строку позовної давності, оскільки вони не свідчать про непереборні обставини у зв`язку з якими позивач не мала можливості для звернення до суду для реалізації своїх прав.

Щодо позовних вимог позивач про зобов`язання КП «Харківводоканал» здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням показань лічильників води: ЛК-15Х заводський № 1274068 та ЛК-15Г заводський № 1264599, які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання КП «Харківводоканал» поновити на абонентському обліку лічильники води: ЛК-15Х заводський № 1274068 та ЛК-15Г заводський № 1264599, які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Вищенаведені позовні вимоги про зобов`язання відповідача КП «Харківводоканал» вчинити певні дії є похідними вимогами від позовної вимоги про зобов`язання КП «Харківводоканал» здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильників води: ЛК-15Х заводський № 1274068 та ЛК-15Г заводський № 1264599, які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а тому задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М. Ю. Онупко