УХВАЛА

03вересня 2024 року

м. Київ

справа № 619/2715/23

провадження № 61-11687ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М, Фаловської І. М,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажцентр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Будмонтажцентр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами від 01 грудня 2006 року № 805/16/18-4/6-484 у розмірі 12 329,47 доларів США.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ "Сенс Банк» суму заборгованості за кредитним договором станом на 05 квітня 2023 року у розмірі 12 329, 47 доларів США.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу АТ "Сенс Банк" задоволено частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Сенс Банк" заборгованості за кредитним договором скасовано, у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2023 року в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Будмонтажцентр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості змінено, мотивувальну частину рішення в цій частині викладено в редакції цієї постанови.

У серпні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у пункті 7.9 мотивувальної частини Рішення від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із „фільтрів" для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування.

Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 12 329,47 доларів США, що еквівалентно 501 069,66 грн за курсом НБУ станом на 02 липня 2024 року.

Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн*250=757 000,00 грн).

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявник оскаржив судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2023 року та постановуХарківського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажцентр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська