Справа №: 343/826/24
Провадження №: 2/343/342/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання - Бойків В.П.,

за участю адвоката - Кажука В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту належності особи до членів сім`ї, проживання разом та перебування фізичної особи на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила встановити факт, що вона відноситься до членів сім`ї свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 та знаходилася на утриманні батька до дня його смерті. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якими постійно проживала разом в АДРЕСА_1 , хоч зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . В період часу з 2014 року по 2016 рік її батько ОСОБА_2 приймав участь в АТО, а повернувшись додому, працював на будівництві, де отримував високу заробітну плату, тому самостійно утримував її та її маму, яка не могла працювати через погіршення стану здоров`я. ІНФОРМАЦІЯ_4 її мати ОСОБА_3 померла і після її смерті вони з батьком залишилися проживати вдвох. Вона весь час перебувала на утриманні батька, оскільки ніде не працювала. Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, її батько 25.02.2022 року вступив до ЗСУ, а вона за наполяганням батька та в цілях безпеки в перші дні війни виїхала до Чеської Республіки як біженка. Через 4 місяці вона дізналася, що вагітна і ІНФОРМАЦІЯ_5 народила в Чехії дочку ОСОБА_4 . З батьком дитини вона в зареєстрованому шлюбі не перебувала, відносини між ними не склалися, тому вони розійшлися і проживають окремо. Маючи маленьку дитину, вона не могла працевлаштуватися і батько ОСОБА_2 постійно пересилав їй кошти. Також приїжджаючи у відпустку на кілька днів, батько залишав своїй хресній матері гроші, які велів зберігати для неї, а в разі потреби передати ці кошти їй за кордон, що остання й робила, передаючи батькові гроші приватними перевізниками. В липні 2023 року вона з дочкою повернулася до України, зустрілася з батьком, який був вдома у 10-денній відпустці. Вона провела батька знову на фронт, а сама з дитиною повернулася до Чехії. З 28.08.2023 року батько перестав виходити на зв`язок, а в жовтні її було повідомлено про те, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Північне Донецької області внаслідок отриманих поранень, несумісних з життям. Вона відразу ж повернулася до України, щоб організувати похорон батька. В подальшому вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю батька під час виконання ним бойового завдання. Проте, у виплаті такої допомоги їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нею не доведено факту перебування на утриманні загиблого. Загалом, за весь час після досягнення повноліття і до смерті батька вона отримувала дохід у вигляді стипендії за час навчання у Івано-Франківському вищому професійному училищі сервісного обслуговування техніки в сумі біля 3 000,00 грн. в рік, у 2016 році вона працювала лише 1 місяць на ТзОВ «Аванта-ІФ» і отримала заробітну плату в розмірі 1 854,90 грн. та у 2017 році працювала кілька днів на ТОВ «Доміон ЛТД», де отримала заробітну плату 609,52 грн. Тобто вона отримала дохід з 2015 року по даний час в загальній сумі близько 5 500,00 грн., що ніяк не могло їй вистачити навіть на найнеобхідніші потреби. Вказані обставини підтверджують факт перебування її на повному утриманні батька ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому вона має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця під час дії воєнного стану, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1066195 від 11.04.2024 року (а.с. 59) адвокат Кажук В.Б. позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивачка від народження проживала разом батьком в одному будинку, що в АДРЕСА_1 . З 2014 по 2016 роки батько ОСОБА_5 брав участь у захисті України від російської агресії в ході проведення АТО. Після демобілізації і повернення додому ОСОБА_2 працював на будівництві, де отримував високу заробітну плату, завдяки чому міг утримувати дочку та дружину. У період часу з 2015 року по 2017 рік ОСОБА_1 навчалась у Івано-Франківському вищому професійному училищі сервісного обслуговування техніки, працювала на ТзОВ «АВАНТА-ІФ» та ТОВ «ДОМІОН ЛТД». За вказаний період отримала самостійного доходу лише близько 5 000,00 грн., тому всі її потреби забезпечував батько. Після смерті матері у 2019 році, проживаючи лише з батьком, ОСОБА_5 виконувала в сім`ї жіночу роботу: готувала їжу, прала, прибирала в домі, створювала в сім`ї домашній затишок, а фінансування сім`ї здійснювалось виключно коштами її батька, який заперечував, щоб дочка працювала. З моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_2 25.02.2022 року вступив до ЗСУ, а позивачка виїхала до Чехії, як біженка. Там вона завагітніла та народила дочку, однак з батьком дитини вони не були одружені, відносини між ними не склалися, тому вони розійшлися та не проживають разом, аліменти не стягуються. ОСОБА_1 , маючи на руках малолітню дитину, не мала змоги працювати. В той же час ОСОБА_2 забезпечував дочку матеріально, пересилав їй гроші, оскільки виплат Чеської Республіки по програмі біженців їй не вистачало навіть на оплату оренди квартири. У 2022 році ОСОБА_2 придбав квартиру в м.Долина, право власності на яку оформив на дочку, де вона й зареєстрована. Таким чином, позивачка постійно перебувала на повному утриманні свого батька ОСОБА_2 аж до дня його смерті.

В судовому засіданні представник відповідача Міністерства оборони України згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.09.2023 року (а.с. 73-75) Лесик-Гошко О.Є. позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивачкою не доведено жодними належними та допустимими доказами факту перебування її на утриманні загиблого ОСОБА_2 . Перебування особи на повному утриманні означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Однак, позивачка ОСОБА_1 , перебуваючи за кордоном в статусі біженки, отримувала відповідні виплати і доказів того, що вона їх не отримувала, суду не надано. Також відсутні докази на підтвердження того факту, що батько ОСОБА_2 надав позивачці грошові кошти, за винятком 2 квитанцій, чого явно недостатньо. Позивачка не має права на отримання пенсії по втраті годувальника, що також спростовує її твердження про перебування на утриманні батька. Крім того, ОСОБА_1 з будь-якими заявами до Міністерства оборони України не зверталася, ІНФОРМАЦІЯ_11 міністерству не підпорядковуються, а тому Міністерство оборони України не може бути відповідачем в даній справі. Також представник відповідача Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. надала до справи письмові пояснення (а.с. 101-106), в яких вказала, що надані позивачкою докази не підтверджують факту перебування її на утриманні померлого батька ОСОБА_2 , а тому в задоволенні її позову слід відмовити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно доручення № 1 від 24.06.2024 року (а.с. 139) ОСОБА_7 в судовому засіданні також позов не визнала та вказала, що повністю підтримує подані письмові пояснення (а.с. 127-133). В цих поясненнях, які є ідентичними письмовим поясненням, поданим представником відповідача Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. (а.с. 101-106), зазначено про відсутність доказів на підтвердження факту перебування позивачки на утриманні її батька ОСОБА_2 , що загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 199 року № 5-рп/99, у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 березня 2020 року по справі № 205/4245/17, провадження № 61-17628св19.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, яка надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року в справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року № 210/2422/16-ц.

Пунктом 2 'в редакції станом на 28.08.2023 року, встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1 - 2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1 - 2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції станом на 28.08.2024 року визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження позивачки (повторне) серії НОМЕР_1 від 26.05.2021 року (а.с. 5), а також свідоцтвами про народження ОСОБА_2 (повторне) серії НОМЕР_2 від 02.07.1999 року, про одруження серії НОМЕР_3 від 02.07.1999 року та про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_4 від 02.07.1999 року (а.с. 6,12,13), згідно яких прізвище батька позивачки від його народження і до одруження з ОСОБА_3 було « ОСОБА_8 », а після одруження батько взяв собі прізвище дружини « ОСОБА_9 », натомість мати позивачки взяла собі прізвище батька « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.05.2019 року (а.с. 16), мати позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30.10.2023 року (а.с. 17), складеного депутатом Болехівської міської ради ОСОБА_10 та представниками громадськості ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 , а фактично проживала та вела побут спільно з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , виховує 6-місячну дочку, в шлюбі не перебувала і не перебуває, джерелом забезпечення був дохід батька.

Згідно акту обстеження від 01.11.2023 року (а.с. 18), складеного депутатом Долинської міської ради Прокіпчиним І.Я. в присутності сусідів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_1 фактично проживає в АДРЕСА_1 , з батьком своєї неповнолітньої дитини в шлюбі не перебуває, спільного господарства не веде.

Судом також встановлено, що з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_2 25.02.2022 року вступив до лав Збройних Сил України, а позивачка в цілях своєї безпеки виїхала до Чеської Республіки, де завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_5 народила дочку ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження номер НОМЕР_6 від 03.07.2023 року, перекладеним з чеської мови на українську мову (а.с. 19-21).

Згідно сповіщення сім`ї № 42 від 02.10.2023 року (а.с. 8), начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_15 повідомлено ОСОБА_1 про те, що її батько - сержант ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Північне Донецької області від отриманого поранення, несумісного з життям.

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 09.10.2023 року (а.с. 7) підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Північне Бахмутського району Донецької області.

Згідно з довідкою Болехівського комбінату комунальних підприємств № 323 від 10.10.2023 року (а.с. 24), ОСОБА_1 похоронила батька ОСОБА_2 на Болехівському кладовищі.

Після смерті батька, ОСОБА_1 , як єдина його дочка (інших кровних родичів у ОСОБА_2 не було), організувала похорони батька та отримала допомогу на поховання, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 3 від 09.10.2023 року (а.с. 23).

Як вбачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 № 10/1/625 від 31.01.2024 року (а.с. 57), позивачці відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька під час виконання бойового завдання, так як вона не надала повного пакету документів, а саме тих, що підтверджують факт перебування її на утриманні батька відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як пояснив суду представник позивачки адвокат Кажук В.Б. та підтверджується її трудовою книжкою серії НОМЕР_8 від 11.07.2016 року та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб про джерела/суми нарахованого доходу станом на 02.04.2024 року за період з 01.01.2015 року по 31.12.2023 року (а.с. 28,80), в 2015 році ОСОБА_1 навчалася у Івано-Франківському вищому професійному училищі сервісного обслуговування техніки, де отримала за рік стипендію в загальному розмірі 2 965,62 грн., в цьому ж році отримала зарплату в Долинській РВК в сумі 385,84 грн., в 2016 році 1 місяць 4 дні працювала в ТзОВ «АВАНТА-ІФ», де отримала зарплату в розмірі 1 854,90 грн., а з 20.09.2017 року по 25.09.2017 року працювала на ТОВ «ДОМІОН ЛТД», де отримала зарплату 609,52 грн.

В судовому засіданні також встановлено, що батько позивачки ОСОБА_2 , перебуваючи на фронті, постійно передавав кошти на проживання дочки, що підтверджується платіжними інструкціями, виданими АТ КБ «ПриватБанк» від 03.02.2023 року на суму 20 000,00 грн. та від 31.05.2023 року на суму 100 000,00 грн. (а.с. 26-27).

Приїжджаючи у відпустку на декілька днів, ОСОБА_2 залишав своїй хресній матері ОСОБА_16 гроші, які в подальшому велів їй виміняти на долари США та зберігати для ОСОБА_5 , а в разі потреби передавати їй за кордон.

Даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_17 , яка також повідомила, що з цих коштів вона купляла для дочки ОСОБА_5 різний дитячий одяг, продукти дитячого харчування, речі побутового вжитку і передавала це ОСОБА_5 в Чехію.

Безпосередньо в судовому засіданні свідок надала суду договір депозиту банківського рахунку від 25.07.2023 року на суму 100 000,00 грн., який відкрив для позивачки батько ОСОБА_2 , перебуваючи у відпустці (а.с. 137-138).

Той факт, що ОСОБА_1 аж до загибелі батька перебувала на його повному утриманні, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Зокрема, друг дитинства ОСОБА_2 ОСОБА_18 , який суду вказав, що часто бував вдома у ОСОБА_19 . Останній постійно працював, забезпечуючи фінансово сім`ю, а ОСОБА_20 була вдома і готувала батькові їсти. Був свідком, як ОСОБА_19 купив додому холодильник і одяг для ОСОБА_21 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 також підтвердив факт перебування ОСОБА_5 на повному фінансовому утриманні і забезпеченні батька, пояснивши, що ОСОБА_19 колись працював у Сибіру, потім брав участь в АТО, після чого працював на будівництві. ОСОБА_2 забезпечував сім`ю, купляв меблі, іграшки. ОСОБА_5 не працювала, була на утриманні батька.

Свідок ОСОБА_23 , яка є сестрою матері ОСОБА_5 і її хресною матір`ю, повідомила суду, що ОСОБА_19 забезпечував сім`ю, оскільки дружина хворіла. ОСОБА_5 спочатку вчилася, потім доглядала за хворою матір`ю, а коли завагітніла, то ОСОБА_19 заспокоював її і говорив, що він здатний забезпечити її та її маленьку дитину. ОСОБА_2 наполіг, щоб ОСОБА_5 виїхала за кордон, коли почалася війна, постійно переказував їй на картку гроші в Чехію.

Свідок ОСОБА_24 суду повідомила, що коли почалася війна, ОСОБА_19 відіслав дочку за кордон, а коли ОСОБА_5 завагітніла, то казав, що буде продовжувати забезпечувати її. Коли ОСОБА_19 був у відпустці, а ОСОБА_20 з дитиною ще не приїхала з Чехії, то вона допомагала йому вибрати дитячий візок для онучки та золоті сережки для дочки. ОСОБА_19 завжди матеріально забезпечував сім`ю, передавав кошти ОСОБА_5 за кордон та був проти, щоб остання працювала, казав, що сам її забезпечить.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 вказав, що товаришував зі ОСОБА_19 , разом працювали, а потім несли військову службу з 2014 року по 2016 рік. ОСОБА_19 постійно говорив про дочку, яку завжди матеріально її забезпечував. Одного разу переслав йому 30 000,00 гривень для ОСОБА_5 . ОСОБА_19 купляв меблі, Віка вибирала. Він заперечував, щоб ОСОБА_20 працювала, казав їй, щоб сиділа вдома, а він буде давати їй гроші.

Свідок ОСОБА_26 суду вказав, що ОСОБА_1 є його сусідкою. ОСОБА_2 утримував ОСОБА_5 , а коли померла його дружина, казав, що хоче присвятити своє життя дочці.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що є сусідкою, добре знала матір ОСОБА_5 . ОСОБА_2 шкодував дочку, не хотів, щоб та працювала. ОСОБА_19 постійно працював та забезпечував сім`ю, все фінансував.

Таким чином, вказані свідки підтвердили в судовому засіданні той факт, що батько позивачки ОСОБА_2 любив свою дочку, повністю її фінансово утримував і забезпечував з дитинства і протягом всього життя аж до своєї загибелі.

Як вбачається зі скріншотів з мобільного телефону, на яких зафіксована переписка ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (а.с. 30-55), позивачка постійно спілкувалась з батьком, навіть тоді, коли він перебував на фронті, останній повідомляв їй номери своїх банківських карток.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок їх в сукупності,суд вважає, що вони підтверджують той факт, що ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільні витрати, спільний бюджет, разом купляли майно для спільного користування, тобто проживали однією сім`єю та позивачка дійсно перебувала на повному утриманні свого батька ОСОБА_2 до дня його смерті, оскільки не мала інших джерел доходів, окрім допомоги загиблого, яка не була одноразовою, носила постійний характер, надавалася систематично протягом тривалого періоду часу.

За вказаних обставин, суд вважає, що одержання позивачкою заробітку та стипендії в незначних сумах не спростовує того факту, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для неї допомога з боку батька ОСОБА_2 .

Що стосується посилань представника відповідача Міністерства оборони України на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи за кордоном в статусі біженки, отримувала соціальні виплати, то вони носять характер припущень, жодними доказами не підтверджені, а тому суд до уваги їх не приймає.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити, встановити юридичний факт, що вона належала до членів сім`ї свого батька ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 та знаходилася на його повному утриманні до дня його смерті.

На підставі викладеного, ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 3 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , належала до членів сім`ї свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 та знаходилася на його утриманні до дня його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області 27.02.2014 року.

Відповідач: Міністерство оборони України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ: НОМЕР_12.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_11 .

Cуддя:

Повний текст судового рішення виготовлено 12.09.2024 року.