У Х В А Л А

05 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 2-741/11

провадження № 61-11786ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва

від 08 травня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 17 липня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку (стягувач) та ОСОБА_1 (боржник) про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня

2024 року, яка залишена без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року, у задоволенні заяви

ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому відсутні підстави для його поновлення, що унеможливлює видачу дублікату виконавчого листа.

Відмовляючи у задоволені заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд виходив з того, що оскільки заявнику відмовлено

у поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, то задоволення такої заяви не призведе до виникнення у нового кредитора права на примусове виконання судового рішення.

17 серпня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» - адвокат Ковалевський Є. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2024 року

та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення заяви.

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва

від 08 травня 2024 року та постанови Миколаївського апеляційного суду

від 17 липня 2024 рокув частині вирішення питання поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.

У пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Ощадбанк» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва

від 08 травня 2024 року та постанови Миколаївського апеляційного суду

від 17 липня 2024 рокув частині вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Щодо оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва

від 08 травня 2024 року та постанови Миколаївського апеляційного суду

від 17 липня 2024 рокув частині видачі дубліката виконавчого листа та заміни сторони виконавчого провадження, то необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду

м. Миколаєва від 29 листопада 2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18 травня

2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною незалежним експертом - оцінювачем, за рахунок чого задоволено вимоги

ВАТ «Кредитпромбанк» по кредитному договору 03/1/150/07-Z

від 18 травня 2007 року, укладеному з ОСОБА_2 на загальну суму

725 385,37 грн.

06 березня 2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист у справі № 2/1412/2345/12, боржник - ОСОБА_1 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк».

25 листопада 2013 року головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служб Миколаївського міського управління юстиції Вовченко А. С. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня

2016 року, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року, замінено стягувача

у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у справі 2/1412/2345/12 з Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» отримало 29 серпня

2016 року, Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» - 02 серпня 2016 року.

22 червня 2017 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазоновим Д. К. виконавчий лист у справі 2/1412/2345/12 (виконавче провадження НОМЕР_1) було повернуто Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», за адресою: пр-т Леніна, 22, м. Миколаїв, 54029, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України

«Про виконавче провадження». В цій постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк

до 22 червня 2020 року.

13 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №2245/К про відступлення прав вимоги зокрема за кредитним договором

№03/1/150/07-Z від 18 травня 2007 року.

Позичальником за вищевказаним договором є ОСОБА_2 , майновим поручителем за вказаним кредитним договором виступає ОСОБА_1 ,

з яким укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира.

Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Дельта Банк»

з ринку від 22 січня 2024 року, адресованого ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», оригінал виконавчого листа №2/1412/2345/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не передавало Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує повноваження ліквідатора під час здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк».

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 25 листопада 2013 року було відкрите виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2/1412/2345/12 щодо боржника ОСОБА_1 , стягувачем у якому було Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». Виконавче провадження має статус завершеного.

Відповідно до частини першої та другої статті 55 ЦПК України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа),

державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора

у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги

із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача

у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала

у десятиденний строк із дня надходження заяви.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зазначила, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою

у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє

у задоволенні цієї заяви (пункт 47).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року

у справі № 2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що виконавчий лист

у справі №2/1412/2345/12, виданий 06 березня 2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва та повернутий Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» ухвалою державного виконавця від 22 червня 2017 року. Повторний строк пред`явлення його до виконання закінчувався 22 червня 2020 року.

13 травня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на підставі договору №2245/К про відступлення прав вимоги відступило

ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» права вимоги за кредитними та іпотечними договорами, у тому числі право вимоги за іпотечним договором

від 18 травня 2007 року за участі ОСОБА_1 .

З 23 червня 2017 року по 13 травня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» повторно не пред`являло виконавчий документ до виконання.

ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», отримавши право вимоги до ОСОБА_1

13 травня 2020 року, з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання звернулося до суду у січні 2024 року.

Вказане свідчить, що як Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», так і його правонаступник у цих правовідносинах ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» протягом тривалого часу не цікавилися виконанням виконавчого листа

у справі № 2/1412/2345/12, у зв`язку з чим і не вчиняли своєчасно процесуальні дії.

Посилання ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» на те, що поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, були ліквідація ПАТ «Дельта Банк» та неотримання ним постанови про повернення виконавчого документа, оскільки державний виконавець надіслав її не за офіційною адресою Банку: вул. Щорса, 36 «Б» м. Києва ,

а з 2015 року - вул. Січових стрільців, буд. 14 м. Києва , а за адресою: вул. Леніна, 22 м. Миколаєва , правильно судом першої інстанції не були прийняті до уваги.

Запровадження процедури ліквідації банку не може вважатися перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення та не свідчить про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Направлення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу було здійснено за тією адресою, яку сам банк зазначив для листування.

Крім того, суд правильно вказав, що заявник отримав право вимоги до ОСОБА_1 13 травня 2020 року, до суду звернувся у січні 2024 року.

Як свідчать матеріали справи, про вказані ним у заяві обставини йому було відомо ще у 2020 році, однак заяву про поновлення строку він подав лише

у 2024 році.

Суд апеляційної інстанції констатує, що заявником не було наведено об`єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для пред`явлення ним виконавчого листа до виконання в установлені Законом України «Про виконавче провадження» строки.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника

з висновками судів щодо встановлених обставин справи

(втрати виконавчого листа), власного тлумачення норм права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку (стягувач) та ОСОБА_1 (боржник) про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська