Провадження №2-п/337/37/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_2 , інтереси якої представляв адвокат Працевитий Геннадій Олександрович, про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30.05.2024 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2024 з Заводського районного суду м. Запоріжжя до Хортицького районного суду міста Запоріжжя за підсудністю надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - ТОВ «Іннова Фінанс») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2024 у справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2024 позов ТОВ «Іннова Фінанс» було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 413970423 від 11.04.2023 в загальному розмірі 78577,29 грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн., всього 80999,69 грн.

Відповідно до довідок про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Рішення» від 30.05.2024 у справі №201/1063/24 доставлений до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 30.05.2024 о 20.20 годин.

22.07.2024 через систему «Електронний суд (сформовано 19.07.2024) до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Працевитий Г.О., про перегляд заочного рішення, у якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати вказане заочне рішення.

В обґрунтування причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду вказується те, що відповідач ОСОБА_2 не отримувала від суду жодних рекомендованих листів та копію судового рішення. Про існування заочного рішення суду відповідач дізналась наприкінці червня, оскільки отримала сповіщення з додатку «Дія» в розділі «Судові справи», у зв`язку з чим 01.07.2024 звернулась до суду з метою отримання матеріалів справи. 15.07.2024 між ОСОБА_2 та АБ «Юрконсалт» Геннадія Працевитого було укладено договір про правову допомогу. Зважаючи на те, що повне заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі №201/1063/24 від 30.05.2024 відповідачем отримано лише 01.07.2024, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення спливає 21.07.2024.

У період з 13.07.2024 по 11.08.2024 включно головуючий суддя по справі ОСОБА_3 перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 12.08.2024 у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення призначено судове засідання.

06.09.2024 від представника ОСОБА_2 адвоката Працевитого Г.О. через систему «Електронний суд» надішли додаткові обґрунтовування поважності пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, в яких зазначено, що ОСОБА_2 після отримання сповіщення у додатку «Дія» про судову справу зареєструвала особистий кабінет в системі «Електронний суд» та пов`язала у вказаний кабінет свою особисту гугл пошту з метою отримання сповіщень про хід справи. Сповіщення не надходили на пошту ОСОБА_2 з причин, що одразу потрапляли до «спаму». Вказані сповіщення не були переглянуті ОСОБА_2 , тому вона не була обізнана про ухвалене заочне рішення. При цьому ОСОБА_2 проживає у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , що підтверджується пропискою ОСОБА_4 та довідкою від 01.07.2022 про взяття ОСОБА_2 на облік як внутрішньо-переміщеної особи. ОСОБА_4 хворіє на демієлінізуючий процес головного мозку з наявністю активних вогнищ, у нього була віжка фаза загострення хвороби, він потребував догляду, який фактично йому надавала ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вона не мала можливості з`являтись на судові засідання, відслідковувати хід справи та звернутись до адвоката за правовою допомогою. Вважає, що причини пропуску строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є поважними та такими, що не залежать від волі тай дій ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника адвокат Петров Г.М. заяву про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.05.2024 підтримав, просив її задовольнити.

В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать довідки по доставку електронного документу в електронного кабінету через систему «Електронний суд».

Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність представника позивача.

Суд, вислухавши доводи представника заявниці, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч.2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України).

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у ст.126 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.126 ЦПК України, із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.126 ЦПК України).

Частину 2 ст.126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами ст. 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку.

Так, відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідач ОСОБА_2 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС з 23.04.2024, і судом копію заочного рішення від 30.05.2024 направлено саме до такого електронного кабінету, що відповідає ч.5 ст.272 ЦПК України.

Копію заочного рішення суду від 30.05.2024 відповідачу ОСОБА_2 доставлено до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 30.05.2024 о 20.20 годин.

З урахуванням викладеного, заочне рішення від 30.05.2024 вважається врученим ОСОБА_2 у робочий день, наступний за днем його відправлення, тобто 31.05.2024.

Таким чином твердження представника ОСОБА_2 про те, що вона до 01.07.2024 не отримувала копію заочного рішення і лише 01.07.2024 звернулась до суду з метою отримання матеріалів справи, є безпідставними. Більш того, будь-яка інформація про звернення ОСОБА_2 01.07.2024 до суду з будь-якими заявами, у справі відсутня.

Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, з урахуванням положень ч.2 ст. 284 ЦПК України та п.2 ч.6 ст.272 ЦПК України, розпочався 01.06.2024, останній 30-денний строк для подання такої заяви припадав на 30.06.2024 (неділя), тому останнім днем для подання заяви про перегляд заочного рішення є 01.07.2024.

Як вже зазначалось заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду через систему «Електронний суд» 22.07.2024, тобто з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст.284 ЦПК України.

Водночас у цій заяві представник заявника не наводив обґрунтованих та об`єктивних причин, які б перешкоджали заявниці звернутись до суду з заявою про перегляд заочного рішення у встановлений законом строк.

Щодо доводів представника ОСОБА_2 адвоката Працевитого Г.О., які викладені у заяві, яка надійшла до суду 06.09.2024, а саме про те, що ОСОБА_2 не отримувала сповіщення від суду, оскільки такі сповіщення, потрапляючи на її електронну пошту та не відображались в ній, а потрапляли до папки «спам», суд зазначає наступне.

Норми Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, зокрема, п.17 підрозділу 1 розділу III Положення, передбачають, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (п.38 підрозділу 2 розділу III Положення).

Таким чином, норми Положення передбачають обов`язковість надсилання документів саме до Електронного кабінету, тоді як адреса електронної пошти розглядається лише як додаткова функція повідомлення про ix надходження до Електронного кабінету.

При цьому система «Електронного суду» має допоміжний функціонал інформування користувача про надходження документа до електронного кабінету (окрім адреси електронної пошти). Таке інформування здійснюється в електронному кабінеті у розділі «Повідомлення».

Доставка документа, в цьому випадку заочного рішення суду від 30.05.2024, в електронний кабінет учасника справи в системі «Електронний суд» презюмує таке його вручення (отримання) відповідному учаснику.

Інше розуміння вручення електронного документа, ніж по факту його доставки до електронного кабінету учасника справи, створило б потенційні можливості/ризики для маніпуляцій щодо дати вручення останнього, оскільки знаходилося б у залежності від волі користувача електронного кабінету вчинити дії саме щодо отримання/ознайомлення з документом. Втім причини саме неможливості ознайомлення з електронним документом в усіх випадках мають оцінюватися на предмет їх доведеності та поважності.

Повідомлення (сповіщення) про надходження до електронного кабінету відомостей та документів по суті є додатковим та допоміжним функціоналом системи «Електронний суд» щодо інформування користувача про надходження документа до електронного кабінету, проте відлік процесуальних строків починається не з часу надходження інформативних повідомлень у розділ «Повідомлення», а з дати надходження самих процесуальних документів до електронного кабінету у розділ «Мої справи». Час надходження повідомлень у розділ «Повідомлення» може відрізнятися від часу доставки самих документів у розділі «Мої справи» та може залежати, наприклад, від налаштувань самої електронної скриньки чи інших технічних параметрів мережі та поштового сервісу, адреса якого використовується користувачем.

Така правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 зі справи № 910/3604/21.

Так, до заяви про поновлення процесуального строку, яка надійшла до суду 06.09.2024, адвокат додав знімки, на яких зображений перелік із чотирьох документів, які надійшли по справі №201/1063/24 до електронної скриньки, у т.ч. 30.05.2024 рішення по справі. При цьому адресу цієї електронної скриньки неможливо ідентифікувати, а достовірні відомості про те, що вказані документи надішли відразу до папки «Спам, як зазначено у заяві, відсутні. Водночас суд враховує можливість подальшого переміщення таких листів з папки «Вхідні» у папку «Спам». З огляду на вказане зазначені знімки не підтверджують обставини, про які стверджує адвокат.

Відповідно до ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З заяви про поновлення процесуального строку, яка надійшла до суду 06.09.2024 вбачається, що ОСОБА_2 була достовірно обізнана про знаходження справи в суді, що і було підставою для реєстрації нею особистого кабінету в системі «Електронний суд».

В той же час, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 вживала заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, з розумним інтервалом часу цікавилася ним, зокрема, результатом його розгляду з метою використання своїх процесуальних прав. Байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про рух справи, результати розгляду справи, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо посилання представника ОСОБА_2 на обставини пов`язані із необхідністю догляду за хворим ОСОБА_4 , з яким вона проживає у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, суд зазначає, що вказані доводи не свідчать про наявність достатніх і переконливих підстав для визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та поновлення такого строку, оскільки суду не надано належних доказів, які підтверджують доводи щодо необхідності постійного догляду за вказаною особою саме зі сторони ОСОБА_2 , щодо відсутності у нього інших членів родини (близьких осіб) чи відсутності у них можливості здійснювати такий догляд у разі потреби в ньому.

З копій медичних документів ОСОБА_4 вбачається, що він пройшов магнітно-резонансну томографію 01.07.2024 та перебував на стаціонарному лікуванні з 03.07.2024 по 10.07.2024, тобто вже після спливу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 30.05.2024. Більш того, належних доказів, які підтверджують здійснення ОСОБА_2 догляду за ОСОБА_4 на час ухвалення заочного рішення та протягом процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, не надано.

Також суду не надано належних доказів, що ОСОБА_2 під час розгляду справи, ухвалення заочного рішення та у строк для подання заяви про перегляд заочного рішення була позбавлена можливості скористатися професійною правничою допомогою та була позбавлена можливості звернутися до суду через уповноваженого представника.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання наведених причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення поважними.

За викладених обставин, суд вважає, що підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відсутні, що відповідно є підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Керуюсь ст.126, 127, 272, 283, 284 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30.05.2024 у цивільній справі ЄУН 201/1063/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30.05.2024 у цивільній справі ЄУН 201/1063/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2024 року.

Суддя М.В.Сидорова