УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 759/11905/23

провадження № 61-10742ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року про відмову

у відкритті провадження за заявами про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_1 , третя особа, - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня

2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 серпня

2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1

ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для з`ясування питань стосовно прихильності дитини до одного з батьків.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 07 грудня

2024 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи задоволено.

Призначено у справі судово-психологічну експертизу.

26 квітня 2024 року ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення письмових доказів - висновків фахівця ОСОБА_3 від 16 червня

2023 року та фахівця ОСОБА_4 від 19 червня 2023 року.

26 квітня 2024 року вказане клопотання було вирішене протокольною ухвалою апеляційного суду в судовому засіданні.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року залишено без змін.

Після закінчення перегляду ухвали Святошинського районного суду

м. Києва від 07 грудня 2023 року та ухвалення постанови

від 26 квітня 2024 року, до колегії суддів апеляційного суду було передано письмову заяву ОСОБА_1 аналогічного змісту заяві, яка вже була вирішена судом при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цій справі (висновок фахівця ОСОБА_3 від 16 червня 2023 року та висновок фахівця ОСОБА_4 від 19 червня 2023 року).

31 травня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла письмова заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі.

Вказана заява була зареєстрована в АСЕД «Апеляція» 31 травня 2024 року з присвоєнням їй номеру провадження 22-з/824/993/2024 та передана судді-доповідачу 03 червня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цій справі.

31 травня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла письмова заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі (висновок фахівця ОСОБА_3 від 16 червня 2023 року та висновок фахівця ОСОБА_4 від 19 червня 2023 року).

Вказана заява була зареєстрована в АСЕД «Апеляція» 31 травня 2024 року з присвоєнням їй номеру провадження 22-з/824/991/2024 та передана судді-доповідачу 03 червня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цій справі.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявами ОСОБА_1 , апеляційний суд керувався тим, що заяви, подані 31 травня 2024 року

є аналогічного змісту заяві, яка була подана заявником 26 квітня 2024 року під час судового засідання та розглянута апеляційним судом.

25 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М. М. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявами про забезпечення доказів.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Касаційний суд вважає, що у відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, грунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Відмова у відкритті провадження, серед іншого, можлива за умови, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, і це рішення ухвалено за наслідками розгляду спору (позову), який розглядається між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав.

З наведеного вбачається, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі.

Зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі

пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки заяви

ОСОБА_1 , які подані 31 травня 2024 року, є аналогічного змісту заяві, яка була подана заявником 26 квітня 2024 року під час судового засідання та розглянута апеляційним судом.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявами про забезпечення доказіву справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини

та надання дозволу на реєстрацію місця проживання, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська