Справа № 496/295/24
Провадження № 2/496/1279/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Касьяненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеська область цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з останньої на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № CL-324591 від 21.07.2021 року в розмірі 281 687,37 грн. та судові витрати, що складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 4 225,31 грн. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 28 168,73 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.07.2021 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № СЬ-324591. Згідно із п.1. Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах повороткості, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту: 200 000,00 грн.Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим станом на 12.12.2023 року перед Банком виникла заборгованість у розмірі 281687,37 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення АТ «Кредобанк» з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 16 січня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року було витребувано у Акціонерного товариства «Кредобанк» повний та розгорнутий розрахунок заборгованості з формулами, які були застосовані при розрахунку заборгованості відносно ОСОБА_1 .

18.03.2024 року до суду надано письмові пояснення від представника позивача на виконання ухвали суду, щодо неможливості надати витребуванні документи по справі (а.с. 84-86).

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 140).

У судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, проте в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 105-108). Згідно наданого відзиву на позовну заяву представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог АТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості відмовити повністю виклавши свої обґрунтування у відзиві.

19.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 111-113), відповідно до якої представник позивача просить задовольнити позов АТ «Кредобанк» із мотивів викладених у відповіді на відзив.

Крім того, представник позивача надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, суд беручи до уваги вказану заяву, вважає, що позовна заява містить відзив представника відповідача на позовну заяву, також представником позивача надано відповідь на відзив, тому суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду, так як сторони по справі виклали свою позицію з приводу позовних вимог та вважає за можливе розглянути справи за наявними матеріалами.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено у судовому засіданні, 21.07.2021 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 (укладено Кредитний договір № СЬ-324591 (а.с. 26-31).

Згідно із п.1. Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах повороткості, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту: 200 000,00 грн.

Пунктом 2.3. Кредитного договору встановлений строк (термін) кредитування: до 20.07.2026 року.

На підставі п. 2.4. Кредитного договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 200 000,00 грн., а інші частина суми коштів за Кредитним договором - на погашення (рефінансування) кредитної заборговано позичальника, передбаченої у п. 2.4. Кредитного договору.

Згідно п. 3.1. Кредитного договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься 2.4. Кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, За користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних.

На підставі п. 6.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернуть кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та додатками до нього.

До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту(а.с. 32-33).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 12.12.2023 року становить 281687,37 грн., з яких: заборгованість за кредитом 172990,87 грн., заборгованість за відсотками 108696,50 грн. (а.с. 7-8).

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором CL-324591 від 21.07.2021 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у ОСОБА_1 .

Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором.

Заперечення позову відповідачем спростовується матеріалами справи, оскільки з цього приводу відповідачем не надано належних доказів відсутності заборгованості по кредиту, розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічні експертизи не призначались та не заявлялось відповідних клопотань з вказаного приводу.

Суд погоджується з позицією позивача, що викладена у відповіді на відзив. Предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором. АТ «Кредобанк» надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості), відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту.

Протягом дії кредитного договору відбувалася сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Відповідач не спростував доводів банку щодо часткового здійснення ним погашення заборгованості по кредитному договору.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічні експертизи по справі не призначались.Відповідач належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором.

У відповідності до ст.ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тому проаналізувавши та зваживши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги представника позивача стягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 28168,73 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, інших документів надано не було, томусуд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 509, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Кредобанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства «Кредобанк», місце знаходження: м. Львів, вулиця Сахарова, буд. 78, код ЄДРПОУ 09807862, заборгованість за кредитним договором № CL-324591 від 21.07.2021 року у розмірі у розмірі 281 687,37 грн., з яких:

-172990,87 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-108696,50 грн. заборгованість за відсотками;

та судовий збір у розмірі 4225,31 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Горяєв

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного тексту рішення в строки, передбачені національним законодавством, судом виготовлений повний текст рішення з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам, а також виготовлення повного тексту рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.09.2024 року.