№ 201/1193/18
провадження 2-сз/201/13/24
УХВАЛА

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви Дніпропетровської обласної прокуратури про повернення надмірно сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , треті особи Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна і приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними і визнання спадщини відумерлою і стягнення судових витрат

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури 07 лютого 2018 року звернувся в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними і визнання спадщини відумерлою і стягнення судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, але уточнювалися і доповнювалися.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.11.2023 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_3 , скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2021 та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Перша дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Н.Б., Служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради.

Разом із цим, під час ухвалення вказаного судового рішення не вирішено питання щодо судових витрат у розмірі 1762 грн, сплачених прокурором за подання позову (платіжне доручення від № 5178 від 09.20.2018).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018 у справі № 201/1193/18 залишено без руху позов прокурора, з огляду на необхідність доплати судового збору в сумі 5178 грн..

Зазначений судовий збір в сумі 5178 грн прокурором сплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 223 від 09.02.2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2019 у справі № 201/1193/18 повернуто прокуратурі Дніпропетровської області зайво сплачений судовий збір, в тому числі, за дві немайнові вимоги, які залишені без розгляду ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2019 в розмірі 6 940 грн..

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2024 року відмовлено в задоволенні заяви прокурора про винесення додаткового рішення про стягнення решти суми судового збору в сумі 1762 грн..

У своїй заяві від 01.03.2024 року до суду заявник просить повернути сплачений судовий збір по справі.

Відповідно до довідки справу було направлено до Верховного суду та на день подання заяви вона повернута до суду не була.

09 вересня 2024 року справу канцелярією суду було передано суддя для розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали позову та клопотання, вважаю можливим повернути заявнику переплачений ним судовий збір, оскільки сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі якщо був сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, в розмірі переплаченої суми 1762,00 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ст. 261 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

Повернути Дніпропетровській обласній прокуратурі (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ, р/р НОМЕР_1 , ) судовий збір, що був сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, в розмірі переплаченої суми 1762, 00 грн (платіжне доручення від № 5178 від 09.20.2018 року).

Ухвала набрала законної сили 13 вересня 2024 року.

Суддя О.А Антонюк