Справа № 346/2280/24
Провадження № 2/346/1235/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Хмельницької І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.09.2020 року між позивачем та ТОВ Добродія Трейд укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ.155645, згідно з умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь -яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу марки «Toyota», номерний знак « НОМЕР_1 ». 04.01.2021 року у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Toyota», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого застрахований позивачем автомобіль марки «Toyota» отримав пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 05.01.2021 року представник потерпілої особи звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО №АМ. 155645, внаслідок чого останній на підставі відповідного страхового акту та розрахунку страхового відшкодування від 01.02.2021 року, враховуючи рахунок-фактуру від 05.0.2021 року, здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 65 924 грн.

Станом на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу марки «Volkswagen», була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №150674372 у товаристві з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант». В подальшому позивач звернувся до страхової компанії відповідача із вимогою в порядку суброгації, на підставі якої йому виплачено 35 704,91 грн. Таким чином, сума, яка пілягає відшкодуванню, становить 30 219,09 грн. (65 924 35 704,91). Тому позивач, посилаючись на ст. 993, 1194 ЦК України, просить стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування, а також судові витрати в розмірі 3 028 грн. сплаченого судового збору.

21.06.2024 року відповідач подав до суду письмове клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з пропуском строків позовної давності. В обґрунтування клопотання зазначив, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а отже позивач дізнався про порушення свого права 05.01.2021 року, тобто з моменту виплати страхового відшкодування. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку із пропуском строків позовної давності (а.с.61-62).

11.07.2024 року представник позивача, адвокат Горячев А.В. електронною поштою надіслав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІX від 15.03.2022 року «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період воєнного стану перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється та строк дії такого стану. Таким чином, запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії воєнного стану продовжується на строк дії таких обставин, у зв`язку з чим позивачем не пропущений строк позовної давності. Тому просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 64-67).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 14.05.2024 року електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи проводити в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 54 ).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, враховує наступне.

Судом встановлено, що 23.09.2020 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ Добродія Трейд укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ.155645, об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника щодо транспортного засобу марки «Toyota Camry», номерний знак « НОМЕР_1 », 2017 року випуску, страхова сума 525 961 грн., строк дії договору - з 24.09.2020 року по 23.09.2021 року ( а.с. 7 ).

04.01.2021 року о 12:50 год. в м. Києві, по пр-ту Глушкова, «ВДНГ», сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», номерний знак « НОМЕР_2 », не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Camry», номерний знак « НОМЕР_1 », що призвело до механічних пошкоджень ТЗ та завдало матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

Згідно з даними довідки НПУ (ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ № 933989), 04.01.2021 року о 12:50 год. в м. Київ, по вул. Глушкова, Голосіївського району, ВДНГ, сталась ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Polo», номерний знак « НОМЕР_2 », водій ОСОБА_1 , страховик ТДВ СК Альфа-гарант (страховий поліс № 150674372) та автомобіля марки «Toyota Camry», номерний знак « НОМЕР_1 », власник ТОВ Добродія Трейд, водій ОСОБА_2 (а.с.16-18).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2021 року (справа № 752/2093/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн. ( а.с. 19-20).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

05.01.2021 року ТОВ Добродій Трейд як власник застрахованого вищевказаного автомобіля «Toyota Camry» зернулось до ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО щодо виплати страхового відшкодування ( а.с. 12-15 ).

Відповідно до ремонтної калькуляції №5012021 року загальна сума вартості (після вирахувань) ремонту транспортного засобу марки «Toyota Camry», номерний знак « НОМЕР_1 », становить 65 924 грн., що також підтверджується рахунком № НОМЕР_3 від 05.01.2021 року (а.с. 23, 24-28).

Згідно з даними страхового акту №UA012/L01/01 від 01.02.2021 року та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту ПАТ «СК «ПЗУ Україна», визначено загальний розмір страхового відшкодування по даній події на користь страхувальника ТОВ Добродія Трейд в сумі 65 924 грн. (а.с.21- 22).

Факт виплати вказаного страхового відшкодування підтверджено копією платіжного доручення № 51155 від 03.02.2021 року (а.с. 29).

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Polo», номерний знак « НОМЕР_2 », була застрахована в ТДВ СК Альфа-гарант згідно з полісом №150674372 ( а.с. 30 ).

09.07.2021 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до страхової компанії відповідача ТДВ СК Альфа-гарант із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації №402/2024 на суму 65 924 грн. (а.с.31).

Відповідно до довідки ПАТ «СК «ПЗУ Україна», останнє підтвердило зарахування 18.10.2021 року від ТДВ СК Альфа-гарант у розмірі 35 704,91 грн. по справі №235964, договір АМ.155645 ( а.с. 32 ).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.03.2024 року в задоволенні позову ПАТ «СК «ПЗУ Україна» до ТОВ «ДІАС Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимгг щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про стягнення 30 219,09 грн. відмовлено (а.с.34-39).

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.9 цього Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» ( в редакції Закону 2642-VIII від 10.12.2020) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд вважає, що право вимоги, яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статтею 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статті 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду (відповідача, як безпосередньо винної особи у ДТП), в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Згідно з частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі досліджених доказів та наведених законодавчих положень суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення в порядку суброгації з відповідача на його користь суми страхового відшкодування, оскільки позивач свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів виконав в повному обсязі та відшкодував шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, з останнього підлягає стягненню 30 219,09 грн. виплаченого страхового відшкодування, як різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, здійсненим страховою компанією відповідача. Отже, позові вимоги підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн., що стверджується платіжною інструкцією від 17.04.2024 року (а.с. 6). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Визначення моменту початку відліку позовної давності міститься у ст.261ЦК України,у відповідності з вимогами частини першої якої, за загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

У рамках даної справи розглядаються відносини суброгації, коли відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні зі збереженням самого зобов`язання, у такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору майнового страхування, до страховика у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).

Водночас, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан, строк якого Указами Президента України неодноразово продовжено, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ХІ від 15.03.2022 року внесла зміни відповідно до строків позовної давності.

Відповідно до ч. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ХІ від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, за змістом якого у період воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, перебіг строку позовної давності у рамках даної справи, що розпочався 04.01.2021 року, не закінчився 04.01.2024 року, а продовжений у порядку п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

На підставі наведеного, ст.ст. 993, 979, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», та, керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 82, ч. 2 ст.247, ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України», суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. вул. Січових Стрільців, 40), суму страхового відшкодування у розмірі 30 219 ( тридцять тисяч двісті дев`ятнадцять ) гривень 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. вул. Січових Стрільців, 40, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 13 вересня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.