Провадження № 2/344/2838/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в квітні 2024р. позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження №67492026 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС» грошових коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавче провадження здійснюється приватним виконавцем Витвицьким В.В. № провадження ВП № 67492026. Виконавчий напис вчинено 08.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, реєстраційний №111069. До стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС» згідно виконавчого напису підлягає 1822,41,63 грн. заборгованості за тілом кредиту, 367,61 грн. заборгованості за відсотками та комісією, 8600,00 грн. заборгованості за штрафними санкціями, 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10 840,02 грн. За постановою приватного виконавця до стягнення також належать винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 1284,82 грн. Загальна сума стягнення за виконавчим провадженням 12 124,94 грн.

Вважає, що виконавчий №111069 вчинений 08.06.2021р., слід визнати таким що не підлягає виконанню оскільки жодних невиконаних кредитних зобов`язань перед ПАТ «Альфа Банк» у нього не було, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій із боку первісного кредитора, відсутністю судових рішень по стягненню заборгованості за кредитним договором №401449045 від 27.05.2013р. Жодних інших кредитних договорів між Позивачем та ПАТ «Альфа Банк» чи ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не укладалось. Проте, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався, що (Відповідач) так би мовити, набув права вимоги до позивача по стягненню неіснуючої заборгованості за кредитним договором №401449045 від 27.05.2013р. в сумі 3 429,97 грн. Тобто, у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича були відсутні правові підстави для видачі виконавчого напису нотаріуса, оскільки сума заборгованості, щодо стягнення якої ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Відповідач) просив вчинити виконавчий напис нотаріуса, не може вважатися безспірною, оскільки така заборгованість по кредитному договору №401449045 від 27.05.2013р. відсутня. Проте, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не перевірив та не встановив тієї обставини, що боргові зобов`язання за спірним кредитним договором виконані/не виконані у повному обсязі.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В даному випадку сума, яка виникла за період з 27.05.2013 по 28.06.2014 року нотаріусом не з`ясовано, коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності боргу по кредитному договору №32787 від 15.10.2019 р., чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи наведене просить суд визнати виконавчий напис №401449045 від 27.05.2013р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати та судовий збір покласти на відповідача.

21.06.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав заявлений позов та просив зменшити витрати на правничу допомогу.

16.09.2024 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Додатково зазначено, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат», тому такий винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27.05.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір №401449045.

Відповідно до зазначеного Договору ОСОБА_1 отримав кредит на суму 3 062,30 грн. зі сплатою 0,1% річних на строк до 28.06.2014 року.

08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №111069 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС", якому ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія управління активами", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "ДАТА МАЙНІНГ ГРУП", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому АТ "Альфа Банк", на підставі Договору факторингу, відступлено право вимоги за Кредитним договором №401449045 від 27 травня 2013 року, укладеного між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 , а саме запропоновано задовольнити вимоги ТОВАРИСТВА 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС", стягнути з ОСОБА_1 за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно, суму у розмірі: - 1 822,41 гривні 41 копійка - заборгованість за тілом кредиту: 367,61 гривень 61 копійка - заборгованість за відсотками та комісією; 8600,00 гривень 00 копійок - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10840,02 гривень 02 копійки (а.с.5).

11.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67492026 з виконання виконавчого напису №111069 від 08.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (а.с.11).

Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21.

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 08.06.2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису.

Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вбачається, що стягнення проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно. Сума заборгованості становить 10 840,02 гривень 02 копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 822,41 гривні 41 копійка, заборгованості за відсотками та комісією в розмірі 367,61 грн.; заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 8600,00 гривень 00 копійок, плати за вчинення виконавчого напису 50,00 гривень 00 копійок.

Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р.

Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

21.06.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що ознайомившись із позовною заявою та керуючись вимогами вищевказаних норм, позовні вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 111069 від 08 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. визнають у повному обсязі. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), враховуючи критерії реальності таких витрат, розумності їх розміру (справа є максимально простою, оскільки у мережі Інтернет наявні безкоштовні зразки позовних заяв з аналогічних спорів), факт визнання відповідачем позову, та у розумінні вимог ч. 4, ч. 5 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу позивачу за таких обставин мають становити не більше 1000 грн. (заявляють у відповідності до вищевказаних обставин про зменшення витрат на правничу допомогу до розміру не більше 1000 грн).

Позивачем зазначається, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність заборгованості, оскільки жодних невиконаних кредитних зобов`язань перед ПАТ «Альфа Банк» у нього не було. Жодних інших кредитних договорів між Позивачем та ПАТ «Альфа Банк» чи ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не укладалось. Сума, яка виникла за період з 27.05.2013 по 28.06.2014 року нотаріусом не з`ясовано, а також коли було здійснено останню оплату по кредиту. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності боргу по кредитному договору № 401449045 від 27.05.2013 р., чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

03.06.2024 року між ОСОБА_1 та ФОП (адвокатом) Федьків В.Б. укладено Договір №03/6/24 про надання юридичних послуг, відповідно до якого є зобов`язання Виконавця, по домовленості, та за рахунок Замовника надати зазначені нижче юридичні послуги. Юридичні послуги, що підлягають наданню за дорученням Замовника: здійснення правового забезпечення господарської діяльності Замовника, в межах визначених цим договором; надання консультацій та роз?яснень з юридичних питань; надання усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг, інших документів правового характеру; представництво інтересів Замовника у судах всіх рівнів, інших державних органах, перед юридичними та фізичними особами; надання інших видів юридичної допомоги за домовленістю з Замовником.

Розділом 4 Договору передбачено, що Договірна вартість послуг Виконавця узгоджується та підтверджується Сторонами Актами наданих послуг, які з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками є невід`ємною частиною цього Договору. Замовник здійснює оплату послуг Виконавця на підставі актів наданих послуг. Оплата наданих послуг здійснюється Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця протягом семи робочих днів з дати підписання Акту наданих послуг.

Так, 03.06.2024 року між ОСОБА_1 та ФОП (адвокатом) Федьків В.Б. підписано Акт наданих послуг №12 до Договору про надання юридичних послуг №03/6/24 від 03.06.2024 року з якого вбачається, що даний акт складений на основі та на виконання Договору про надання юридичних послуг №03/6/24 від «03» червня 2024р. та є невід`ємною частиною Договору. Сторони підтверджують, що юридичні послуги згідно Договору надані Виконавцем замовникові в повному об`ємі та належної якості, жодних претензій з приводу кількості та якості послуг Сторони одна до одної не мають. Згідно п. 4.1. Договору вартість Послуг Виконавця за даним Договором узгоджується та підтверджується Сторонами Актами наданих послуг. В рамках даного Договору Виконавцем було надано наступні послуги в рамках цивільної справи про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис: збір та вивчення матеріалів з метою визначення судової перспективи спору становить 1500 грн.; написання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає, на стороні Позивача формування додатків та подання заяви до суду становить 1 400,00 грн. Загальна сума 2 900 грн.

Згідно квитанції АТ «Акцент-Банк», код квитанції 5489-2559-7029-1254 від 03.06.2024 року ОСОБА_1 сплачено ФОП ОСОБА_2 за надання юридичних послуг згідно акту 12 від 03.06.2024 року (а.с.20).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`ясень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних таінших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з цим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, а саме: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір №03/6/24 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року укладеним між адвокатом Феликом В.В. та ФОП (адвокатом) Федьків В.Б., Акт наданих послуг №12 до Договору про надання юридичних послуг №03/6/24 від 03.06.2024 року, квитанції АТ «Акцент-Банк», код квитанції 5489-2559-7029-1254 від 03.06.2024 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем слід зазначити наступне.

Так, враховуючи задоволення позову та визання позову відповідачем, з урахуванням складності справи та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг, подану заяву представника відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд вважає обгрунтованою та достатньою сумою для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду в розмірі 908 гривень 40 копійок (50% від 1 816,80 гривень).

Відтак, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 40 копійок та понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, вчинений 08 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №111069 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №401449045 від 27.05.2013 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Солом`янська, 2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок, сплаченого згідно квитанції (код квитанції) 6139-2559-3614-2972 від 03.06.2024 року та 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 302 гривні 80 копійок, сплаченого згідно квитанції (код квитанції) 6163-2559-4464-5182 від 03.06.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Солом`янська, 2, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, адреса місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Чорновола, 4 офіс 2.

Суддя Татарінова О.А.