Справа № 317/1206/24
Провадження № 2/317/587/2024
05 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності шляхом спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про захист честі та гідності шляхом спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.
В позовній заяві (яка згодом була уточнена в частині визначення месенджеру, в якому містилась розповсюджена інформація) ОСОБА_1 просить суд визнати поширену ОСОБА_2 інформацію, розповсюджену у месенджері Телеграм (Telegram) - групі «Село Н», що позивач неналежним чином доглядає тварин (які живуть на території її домоволодіння) та поїть їх психотропними речовинами, такою, що не відповідає дійсності та принижує її честь, гідність та ділову репутацію; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати розповсюджену нею інформацію про неналежний догляд за тваринами та напоювання їх психотропними речовинами в цій же групі; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує наступним.
ОСОБА_1 на території свого домоволодіння в АДРЕСА_1 тримає собак та котів.
З липня 2023 року її сусідка ОСОБА_2 зводить наклепи на позивача, ображає.
ОСОБА_2 своє негативне ставлення до ОСОБА_1 оприлюднює у загальносільській групі «Село Н» в месенджері Телеграм, зазначає, що позивач знущається над тваринами, напуває їх психотропними речовинами, неналежно за ними наглядає.
У зв`язку з вищевказаним позивач була вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання свого представника не направив, належним чином та своєчасно був повідомлений про час та дату розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступних висновків.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 28 Конституції України регламентовано, що кожен має право на повагу до його гідності.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 зазначеної статті Закону передбачено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведеності їх правдивості.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ за № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.
Способи судового захисту гідності та честі передбачені ст.ст. 16, 277 Цивільного кодексу України.
У п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, вказано, що відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем надана до суду роздруківка з групи «Село Н» в месенджері «Телеграм», яка дійсно порушує право ОСОБА_1 на повагу до її честі та гідності, розповсюджену ОСОБА_2 в повідомленні, розміщеному 04 вересня 2023 року о 07 годині 54 хвилини, наступного змісту: «Навіщо напоїла психотропними своїх собак?». Будь-яких фактів на підтвердження введення до організму хоча б однієї собаки психотропних речовин ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 не надала. Більше того, в судовому засіданні після дослідження письмових доказів було встановлено, що представниками Держпродспоживслужби здійснювався виїзд до території домоволодіння ОСОБА_1 , яким встановлено, що вказані факти не підтверджені. Навпаки, констатовано, що тварини, які знаходяться на утриманні у позивачки, доглянуті та проходять періодичні ветеринарні огляди.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 розповсюджувала в групі «Село Н» в месенджері «Телеграм» недостовірну інформацію відносно ОСОБА_1 . При цьому свідок ОСОБА_3 зазначила, що саме вона адмініструє в месенджері Телеграм групу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки є депутатом сільської ради та саме вона організувала комунікацію з мешканцями села у даній групі.
Група є частково закритою і доступна лише для мешканців села ОСОБА_5 , які постійно проживають в ньому не менше ніж останній рік. Вступ до групи та облік акаунтів мешканців ОСОБА_5 в ній здійснюються лише за умови зазначення власного прізвища та ім`я. Саме власним прізвищем та ім`ям підписані всі учасники у групі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 відкрила в месенджері Телеграм групу «Село Н» з власного телефону та продемонструвала суду повідомлення у групі, яке було розміщене 04 вересня 2023 року о 07 годині 54 хвилини. Текст повідомлення повністю ідентичний тому, який надано позивачем на розруківці. Інші повідомлення (які містяться вище та нижче у чаті) також повністю ідентичні тим, які продемонстувала свідок ОСОБА_3 як адміністратор групи.
Суд констатує, що особа, яка відправила в чат групи «Село Н» вказане повідомлення, в обліковому записі адміністратора групи ОСОБА_3 відображається як « ОСОБА_6 ».
Таким чином суд вважає підтвердженими як факт розміщення в групі «Село Н» месенджеру Телеграм повідомлення, про яке зазначено у позовній заяві, так і факт розміщення цього повідомлення саме відповідачкою ОСОБА_2 .
У відповідності до вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.1,4 ст.77 ЦПК України).
Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст. 12 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що порушує право ОСОБА_1 на повагу до її честі та гідності, інформації (фактичного твердження) про те, що вона напоїла своїх собак психотропними речовинами.
Інша інформація, про визнання недостовірної якої просить позивач (що стосується неналежного утримання собак) є очевидно оціночними судженнями відповідачки та не підлягає спростуванню.
Крім того, суд вважає доведеним факт завдання відповідачкою ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки недостовірна інформація була розповсюджена в групі Телеграм, учасниками якої є кілька сотень мешканців села ОСОБА_5 , які особисто знають ОСОБА_1 . Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням принципів розумності та справедливості.
Розподіл судового збору суд здійснює на підставі ст. 141 ЦПК України.
Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 11 вересня 2024 року.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 259, 264-265, 267, 268, 280-284 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) про захист честі та гідності шляхом спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що порушує право ОСОБА_1 на повагу до її честі та гідності наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 в телеграм каналі «Село Н» в повідомленні, розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07 годині 54 хвилини, наступного змісту: «Навіщо напоїла психотропними своїх собак?».
Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, розміщену в телеграм каналі «Село Н» в повідомленні від 07 години 54 хвилини 04 вересня 2023 року, шляхом публікації в зазначеному телеграм каналі інформації про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію повного тексту його резолютивної частини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін