Справа № 461/7144/24
Провадження №2/461/2944/24
У х в а л а
про залишення позову без руху
"06" вересня 2024 р. суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя
Перевіривши матеріали позовної заяви судом встановлено, що така не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Згідно п.42 постанови № 3 від 01.03.2013 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.
Відповідно до положення статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
При цьому, належним та допустимим доказом вартості спірного майна є належним чином оформлений звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта нерухомості.
Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
На підтвердження вартості майна щодо якого виник спір, позивачем до матеріалів справи не надано жодного документу, який би підтверджував дійсну вартість нерухомого майна станом на час подання позову.
Виходячи із викладеного, з огляду на те, що позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо двох об`єктів нерухомого майна і відсутні докази, що підтверджують ті обставини, що вартість нерухомого майна, що територіально знаходиться в Галицькому районі м. Львова є вищою, суд позбавлений можливості визначити підсудність даного позову.
Отже, позивачу необхідно надати звіт про дійсну ринкову вартість майна та зазначити дійсну ціну заявленого позову у справі, оскільки ненадання належного підтвердження вартості спірного майна унеможливлює вирішення судом питання про підсудність цивільної справи. Водночас, вирішення питання про поділ майна подружжя з порушенням правил виключної підсудності відповідно до ст. 378 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.
Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».
Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст.2 Закону України «Про судовий збір»).
Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Положеннями пунктів 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Слід зазначити, що при зверненні до суду позивач судовий збір не сплатив, доказів звільнення його від сплати судового збору не надав, як і не вказав ціни позову.
У зв`язку з цим суд роз`яснює позивачу, що відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно - дійсною вартістю нерухомого майна.
Згідно роз`яснень, викладених у п.16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.
Проте до позовної заяви не додано звіту про оцінку майна та не надано інших доказів, з урахуванням яких можна було б дійти обґрунтованого висновку щодо дійсної вартості спірної нерухомості задля визначення ціни позову та, відповідно, суми судового збору, що підлягає сплаті.
Отже, на виконання ухвали суду, позивач має надати суду оригінал платіжного документа про сплату судового збору, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (ч. 7 ст. 43 ЦПК України).
Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства, позовна заява не містить доказів надсилання її копії з копіями доданих до неї документів до електронного кабінету відповідача (у разі наявності такого) або ж доказів скерування таких документів останній у паперовій формі листом з описом вкладення.
Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З урахуванням викладеного та відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.
Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та його представнику, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.
Керуючись ст.ст. 30, 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.
Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:
зазначити ціну позову;
долучити документ, що підтверджує дійсну вартість зазначеного у позові спірного майна;
долучити документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір»;
долучити докази надсилання копії позовної заяви з додатками до електронного кабінету відповідача (у разі наявності такого) або ж доказів скерування таких документів останній у паперовій формі листом з описом вкладення.
Роз`яснити позивачу та його представнику, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.
Копію ухвали надіслати позивачу та його представнику.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Зубачик Н.Б.