Справа № 464/6168/22 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/1396/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Чорної С.З. від 03 травня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 03 травня 2023 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 415,87 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 620,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 620,25 грн.

В решті позову відмовлено.

Дане рішення оскаржило ПАТ «Укргазбанк».

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду м .Львова від 03 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3% річних в розмірі 523,77 дол. США за період з 12.03.2017 по 14.12.2019 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Вважають, що рішення суду про часткове задоволення позову є незаконним і необґрунтованим. Зазначають, що під час розрахунку заборгованості 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач врахував дію карантину та встановив період нарахування з 12.03.2017 року (12.03.2020 року 3 роки), тобто в межах загальної позовної давності.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 19, 261, 267, 526, 530, 610-612, 625, 1054 ЦК України, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України та задовольняючи позов частково виходив з того, що 19 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» в особі Львівської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №324-р, предметом якого є надання відповідачці кредиту в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) доларів США на строк з 19.09.2008 по 18.09.2010 із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 25 % річних. У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач звернувся в суд про її стягнення, в тому числі і про дострокове стягнення всієї суми кредиту, яка залишилась до повернення. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 25.05.2010 у справі № 2-1004/2010, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, а саме було вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 6 319,65 доларів США та 11 155,54 грн. заборгованість за кредитним договором, 612,42 грн. судових витрат та 120 грн. витрат на інформаційне забезпечення. Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до якого було надано кредит строком до 18.09.2010. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом.Суд прийшов до висновку, що з ухваленням судом у 2010 році рішення про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором від 19 вересня 2008 року, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та фактичного виконання нею грошового зобов`язання не відбулось. Відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором, заборгованість перед ПАТ АБ «Укргазбанк» - відповідачами не погашена. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України). Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15.12.2019 по 23.02.2022 в розмірі 415,87 доларів США.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

15.12.2022 року ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якому просило:

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання в розмірі 939,64 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 19.09.2008 між ВАТ «УкргазБанк» в особі Львівської філії ВАТ АБ «УкргазБанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №324-р предметом якого є надання ОСОБА_1 кредиту в сумі 5 000 доларів США . У зв`язку із реорганізацією, яка була проведена в межах одного банку, всі рахунки відповідачки 15 липня 2011 року були змінені за ініціативою банку відповідно до пунктів 19.1 та 19.2 Розділу 19 Інструкції Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492. У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач звернувся в суд про її стягнення, в тому числі і про дострокове стягнення всієї суми кредиту, яка залишилась до повернення. 25.05.2010 заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-1004/2010, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, а саме було вирішено: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 6319,65 доларів США та 11155,54 грн. заборгованості за кредитним договором, 612,42 грн. сплаченого державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. З моменту постановленого рішення по теперішній час відповідачі не погасили заборгованість за кредитним договором. Відповідно до виписки по рахунках відповідачки загальна заборгованість становить 6316,65 доларів США. Відповідачі так і не повернули кредитні кошти в повному обсязі, чим прострочила виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вимоги ст.625 ЦПК України позивачем нараховано три проценти річних від прострочених відповідачем сум повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, що становить 936,64 доларів США.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 19 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» в особі Львівської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №324-р, предметом якого є надання відповідачці кредиту в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) доларів США на строк з 19.09.2008 по 18.09.2010 із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 25 % річних.

У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач звернувся в суд про її стягнення, в тому числі і про дострокове стягнення всієї суми кредиту, яка залишилась до повернення.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 25.05.2010 у справі № 2-1004/2010, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, а саме було вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 6319,65 доларів США та 11155,54 грн. заборгованість за кредитним договором, 612,42 грн. судових витрат та 120 грн. витрат на інформаційне забезпечення.

Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до якого було надано кредит строком до 18.09.2010. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом.

Таким чином, з ухваленням судом у 2010 році рішення про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором від 19 вересня 2008 року, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та фактичного виконання нею грошового зобов`язання не відбулось.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором, заборгованість перед ПАТ АБ «Укргазбанк» відповідачами не погашена. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

29.03.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду першої інстанції надійшла заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

04.04.2023 від відповідача ОСОБА_2 до суду поступила заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства. Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. У разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути заборгованість за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовом 15.12.2022 року про стягнення заборгованості за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, слід вважати, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 12.03.2017 року по 14.12.2019 року заявлені з пропуском трирічного строку позовної давності.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції правильно встановлено, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15.12.2019 по 23.02.2022 в розмірі 415,87 доларів США.

При цьому посилання апелянта на п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правового значення не мають оскільки строк позовної давності продовжився з часу внесення вказаного пункту, а саме 2.04.2020 року, строк позовної давності ж був пропущений до цього, а саме до 14.12.2019 року, про що вказано вище.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 січня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра