10.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/1960/24
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1960/24
Номер провадження 2/205/1984/24
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2024 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Юдіної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу №205/1960/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправною відмови в безоплатній передачі у власність квартири в порядку приватизації, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (далі - Департамент) про визнання протиправною відмови в безоплатній передачі у власність квартири в порядку приватизації, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що 27.12.2004 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська Надтоці В.І. та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 , доньці ОСОБА_4 , доньці ОСОБА_5 видано ордер на вселення у квартиру загальною площею 44,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач з сім`єю вселився в зазначену квартиру. За вказаною адресою зареєстровані: з 06.01.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 28.07.2009 року ОСОБА_6 .

З метою приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позивач з дружиною та донькою ОСОБА_3 звернулися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з відповідною заявою та пакетом документів. на яку отримав відповідь про відмову. Відмова мотивована тим, що у 1996 році позивач з дружиною та двома доньками: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приватизували квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 55,1 кв.м. зі складом сім`ї чотири особи, тому позивачем та його сім`єю використано право на приватизацію комунального житлового фонду. Департамент зазначив у листі, що так як загальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_1 , перевищує 31,67 кв.м. , то немає законних підстав для приватизації такої квартири.

Оскільки передана у власність позивачу та членам його сім`ї квартира в м. Тернівці є меншою за площею, ніж встановлено санітарною нормою, квартира, у якій проживає позивач з дружиною та донькою може бути передана їм у власність у порядку приватизації безоплатно в межах санітарної норми, а в частині, що її перевищує з доплатою грошима.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить:

-визнати протиправною (неправомірною) письмову відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-390 від 25.01.2024 року як органу приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в безоплатній передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради як орган приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра вчинити дії, направлені на приватизацію за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2024 року, після усунення недоліків, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

10.05.2024 року від Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради надійшов відзив на позов. У відзиві представник ОСОБА_9 просить відмовити в задоволенні позову, оскільки Департамент діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством. У відзиві зазначено, що право позивача на приватизацію ніким не оспорюється, проте, надані до заяви документи не були оформлені належним чином, а саме: не засвідчено належним чином копію ордеру, відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_3 з 01.01.1993 року по 28.07.2009 року та ОСОБА_2 з 01.01.1993 року по 17.04.1996 року, про що зазначено у відповіді.

Ухвалою суду, постановленою 27.05.2024 року без виходу суду до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також зобов`язано позивача надати залученим особам копію позову з додатками.

03.06.2024 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій заперечував проти аргументів відповідача, наведених у відзиві. Заперечення обґрунтовані тим, що Новокодацька районна рада м. Дніпра на запит позивача видала належним чином завірений корінець ордера на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомила, що при вселенні в надане приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Також ОСОБА_1 зазначив, що з приводу документів. що підтверджують невикористання житлових чеків звертався до філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадний банк», але банком надано відповідь про неможливість надання інформації та рекомендовано звернутися в органи приватизації за попереднім місцем проживання. На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року позовну заяву про уточнення позовних вимог та обставин позову повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Недосвітна С. не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила. До канцелярії суду надійшла заява, у якій представник проти позовних вимог заперечувала, просила в їх задоволенні відмовити.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до листа Колективного підприємства «Тернівське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі розпорядження органу приватизації № 4916 від 25.12.1996 року отримали у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 55,1 кв.м., як учасники приватизації по частці (а.с.35).

27.12.2004 року виконавчим комітетом Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_1 видано ордер на вселення з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_5 в квартиру житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 45,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

ОСОБА_4 після одруження 18.09.2021 року змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.46).

До позову долучено копію паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 ОСОБА_11 . яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.01.2006 року та знята з реєстрації 28.12.2015 року (а.с.52-61).

Згідно з довідкою № 6860 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 (наймач) та ОСОБА_2 (дружина) з 06.01.2005 року ОСОБА_3 (донька) з 28.07.2009 року, (а.с.33).

Таким чином, станом на 30.11.2023 року донька позивача ОСОБА_5 , на яку як члена сім`ї наймача було видано ордер, не є зареєстрованою у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 15.11.2023 року на замовлення зареєстрованих у квартирі осіб, загальна площа квартири становить 44,3 кв.м.(а.с.21-32).

14.12.2023 року адміністратором Центру надання адміністративних послуг м. Дніпра зареєстровано заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про оформлення передачі в спільну сумісну власність квартири, яку займає наймач з сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до штампа на заяві вона зареєстрована Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради 15.01.2024 року.

На зазначену заяву листом від 25.01.2024 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав відповідь № 3/16.390. Згідно із вказаною відповіддю ОСОБА_12 повідомлено, що в поданому пакеті документів надана копія ордера від 27.12.2004 року № 45 серія П/04 не засвідчена належним чином, відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації житлового фонду ОСОБА_3 з 01.01.1993 року по 28.07.2009 року, ОСОБА_2 з 01.01.1993 року по 17.04.1996 року. Також у відповіді вказано, що, враховуючи, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно з додатково наданими до заяви документами у 1996 році брали участь у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зі складом сім`ї чотири особи, департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має законних підстав для передачі у власність квартири загальною площею більше. ніж 31,67 кв.м., що в сумі буде перевищувати санітарну норму на трьох осіб 73 кв.м. У відповіді зазначено, що загальна площа квартири АДРЕСА_3 , перевищує 31,67 кв. м., тому Департамент як орган приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради не має законних підстав для приватизації зазначеної квартири. Підсумовуючи у листі зазначено, що підставою для відмови надання адміністративної послуги є ненадання необхідних документів у повному обсязі (а.с.17-18).

Позивачем додано до позову заяву від 22.01.2024 року, у якій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 просять надати можливість приватизувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з частковою доплатою. Заява адресована компетентним органам за належністю тим, кого це стосується в межах України і за межами України. При цьому заява не містить відмітки про реєстрацію її Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР або Департаментом, тому суд не бере її до уваги.

Одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату (ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми житлової площі. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використано житлові чеки. Таким чином, закон не позбавляє права на отримання житла осіб, які мають у приватній власності житло, однак, при дотриманні двох умов - житло має бути надане у межах норми, а також при умові не використання житлових чеків.

Можливість одержання житла у межах встановленої норми жилої площі при передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов. Вказана норма визначає також дві складові - передачу громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності (меншої площі) і забезпечення їх натомість житлом у межах встановлених законодавством норм житлової площі.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м. на сім`ю.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Пунктом 5 статті 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою один раз.

Офіційне тлумачення даної статті викладене в рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року, згідно якого в аспекті конституційного звернення положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;- у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; - у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; - весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10.06.2010 р. у справі №1-38/2010 також зазначив, що приватизація державного житлового фонду здійснюється з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м. на сім`ю.

Встановлення зазначеної санітарної норми є законодавчою гарантією держави забезпечити справедливу передачу громадянам України у власність державного житлового фонду на рівних умовах і в рівних розмірах. Громадяни України мають право використати житлові чеки для приватизації державного житлового фонду у повному обсязі незалежно від того, вкладається в санітарну норму загальна площа однієї чи кількох квартир (будинків). Тобто, якщо площа займаної квартири (будинку) менша санітарної норми, то громадянин України має право використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) державного житлового фонду, наймачем якої він є. Приватизація загальною площею в кількох квартирах держаного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми і номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Відповідно до роз`яснення Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 4/2-696 від 04.10.2002, кожний громадянин відповідно до п. 5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою. Безоплатна передача житла здійснюється в розрахунку 21 кв.м загальної площі на кожного наймача та додатково 10 кв.м на сім`ю. Тобто, в межах норми, визначеної вказаним Законом, громадяни мають право скористатися правом приватизувати житло в повному обсязі один раз. Таке право може бути використано повністю і по частинах.

Аналогічні роз`яснення надані в листах Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 23.09.2005 року за № 4/6-1559 та Міністерства юстиції України від 09.11.2006 року за № у-20607-19.

Відповідно до матеріалів справи позивач та члени його сім`ї брали участь у приватизації та отримали у власність квартиру в м. Тернівка, яка є меншою, ніж визначено ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому вони не позбавлені права скористатись своїм законним правом щодо приватизації займаного ним житла безоплатно з частковою доплатою.

Отже, наведеними нормами підтверджено безпосереднє право позивачів, як громадян України на приватизацію займаної квартири в порядку компенсації за недостатню площу при приватизації займаної квартири при наступній приватизації державного житлового фонду.

Законодавство передбачає зокрема, що орган приватизації має прийняти рішення щодо приватизації в місячний строк з дня одержання відповідної заяви. Таке рішення може бути - про передачу жилих приміщень у власність громадян або про відмову у приватизації. Вчинити будь-яких інших дій чи прийняти інших рішень орган приватизації не вправі.

У даному випадку суд розцінює лист про розгляд заяви за №3/16-390 від 25.01.2024 року Департаменту житлового господарства ДМР як відмову позивачу в праві на приватизацію квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

У частині десятій статті 8 цього Закону закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі 338/347/16-ц до них віднесено, зокрема, ненадання особою необхідних документів для приватизації, перелік яких наведено в пункті 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 (далі - Положення).

Аналізуючи лист про розгляд заяви за №3/16-390 від 25.01.2024 року Департаменту житлового господарства ДМР, суд встановив, що підставою відмови у приватизації зазначено ненадання заявником необхідних документів у повному обсязі, а саме: надана копія ордера від 27.12.2004 року № 45 серія П/04 не засвідчена належним чином, відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_3 з 01.01.1993 року по 28.07.2009 року, ОСОБА_2 з 01.01.1993 року по 17.04.1996 року.

Так, згідно з п. 18 Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року, громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Пунктом 20 Положення визначено, що документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Позивач зазначив, що звертався до АТ «Державний ощадний банк України», яким йому було повідомлено в листі від 15.12.2023 року, що документом, який підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території) та тільки цей орган може надавати достовірну інформацію щодо участі громадянина в процесі приватизації, адже він уповноважений здійснювати приватизацію державного житлового фонду за рахунок житлових чеків та розраховує їх.

Доказів надання позивачем повного переліку необхідних для приватизації документів позивачем не надано.

Отже, ненадання громадянином, який бажає приватизувати житло документів, визначених Положенням, у повному обсязі, у тому числі документа, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, унеможливлює встановлення органом приватизації обсягу нереалізованого права громадянина щодо приватизації житла в межах санітарної норми, визначеної законом.

З наведеного вбачається, що орган приватизації відмовив у приватизації квартири через ненадання позивачем документів, необхідність надання яких встановлена Положенням, що є законною підставою для відмови у приватизації, однак, не позбавляє особу права на повторне звернення з заявою про приватизацію займаного нею житла з наданням документів, визначених п. 18 Положення.

Водночас у листі також зазначено, що орган приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради не має законних підстав для приватизації зазначеної квартири, оскільки загальна площа квартири АДРЕСА_3 перевищує 31,67 кв.м., тобто санітарну норму на трьох осіб з урахуванням площі приватизованої у 1996 році ОСОБА_1 та членами його сім`ї квартири.

З наведеним суд не погоджується, оскільки, як було зазначено вище, позивач та члени його сім`ї мають право на приватизацію займаної квартири в порядку компенсації за недостатню площу при приватизації займаної квартири при наступній приватизації державного житлового фонду.

Враховуючи, що лист про розгляд заяви за №3/16-390 від 25.01.2024 року Департаменту житлового господарства ДМР містить фактично дві підстави відмови у приватизації: ненадання необхідних документів у повному обсязі та відсутність права на приватизацію квартири, більшої, ніж 31,67 кв.м., суд доходить висновку, що позовна вимога щодо визнання протиправною (неправомірною) письмової відмови Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-390 від 25.01.2024 року як органу приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в безоплатній передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає частковому задоволенню, а саме в частині визнання протиправною письмової відмови Департаменту у приватизації у зв`язку з тим, що загальна площа квартири перевищує 31,67 кв.м. При цьому відмова у зв`язку з ненаданням необхідних документів у повному обсязі відповідає вимогам закону та не позбавляє права позивача звернутися до органу приватизації з заявою про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, надавши документи, визначені у п. 18 Положення.

З урахуванням того, що відмова Департаменту у приватизації квартири в частині ненадання позивачем усіх необхідних документів є законною, а також враховуючи, що позивач у інших позовних вимогах просить визнати право за іншими особами: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також зобов`язати відповідача вчинити дії щодо таких осіб, що суперечить ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову, а саме щодо визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 права на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради як органу приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра вчинити дії, направлені на приватизацію за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки судом було задоволено частину однієї позовної вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 48 ЖК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 16, ), треті особи: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання протиправною відмови в безоплатній передачі у власність квартири в порядку приватизації, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною (неправомірною) письмову відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-390 від 25.01.2024 року як органу приватизації житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в безоплатній передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в частині відсутності права на приватизацію квартири через те, що її загальна площа перевищує 31,67 кв.м.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.09.2024 року.

Суддя Н.Г.Остапенко