КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/14437/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4363/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Шевчук А.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року позивач АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19 листопада 2015 року у розмірі 743 946,77 грн., з яких: 551 790,23 грн. - заборгованість за кредитом, 190 457,15 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 699,39 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; та судові витрати у розмірі 11 159,20 грн. Позовна заява підписана представником позивача АТ «Укрсиббанк» Продан І.С. з поданням документів, які підтверджують право представника на звернення до суду (а.с. 1-4).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року позовну заяву АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто позивачеві (а.с. 11-12).

Не погодившись з ухвалою районногосуду, 23 листопада 2023 року представник АТ «Укрсиббанк» - адвокат Гладиш Я.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 13-16).

На обґрунтування скарги зазначила, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального права, без додержання норм процесуального права. Вказувала, що представником позивача АТ «Укрсиббанк» є провідний юрисконсульт Продан І.С., яка діє на підставі п. 4.6., 4.6.1 Положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах працівниками Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк», додаток № 1 до наказу П-СОLL-2021-12 від 29 жовтня 2021 року.

Зазначила, що пунктом 4.6. вказаних Положень про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах працівниками Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк», передбачено повноваження провідних юрисконсультів Відділу методології та ініціювання примусового стягнення Управління організації процесів стягнення, а саме: представляти інтереси АТ «Укрсиббанк» в усіх місцевих загальних судах, в апеляційних судах, в усіх місцевих господарських судах, в апеляційних господарських судах, в місцевих, апеляційних адміністративних судах України - з усіма правами, що надані законодавством України позивачу, цивільному позивачу, відповідачу, третій особі, для чого в межах, визначених законодавством України: п. 4.6.1.1. підписувати та подавати позовні заяви, апеляційній скарги.

Апелянт посилався на постанову Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 149/289/21, в якій зазначено, що «Верховний Суд враховує також останні за часом висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) відповідно до яких, починаючи з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, потрібно підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва». Також посилався на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 755/14094/21, від 08 вересня 2023 року у справі № 904/2029/23, від 08 вересня 2023 року у справі № 753/9755/22, від 27 червня 2023 року № 910/5144/22, від 28 листопада 2022 року у справі № 910/8619/19.

Звертала увагу, що представником АТ «Укрсиббанк» Продан І.С. було додано до позовної заяви документи, що підтверджують її повноваження, як представника АТ «Укрсиббанк» в порядку самопредставництва, а саме : копію наказу П-СОLL-2021-12 від 29 жовтня 2021 року «Про актуалізацію «Положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах представниками Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк»»; копію додатку № 1 «Положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах представниками Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк»»; копію витягу про прийняття на роботу в АТ «Укрсиббанк». Таким чином, вважає, що провідний юрисконсульт Відділу методології та ініціювання примусового стягнення Управління організації процесів стягнення Департаменту стягнення боргів АТ «Укрсиббанк»», як посадова особа банку, діючи на підставі зазначених документів, має право представляти інтереси банку в порядку самопредставництва.

Вказувала, що суд першої інстанції не дослідивши належним чином докази, дійшов передчасного висновку щодо відсутності повноважень у представника АТ «Укрсиббанк» на підписання позовної заяви, чим порушив норми процесуального права (а.с. 14-16).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Повернувши вказану позовну заяву АТ «Укрсиббанк» на обґрунтування ухвали суд зазначив, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували, що Продан І.С. є адвокатом (зокрема, належним чином завірена копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю) та відповідно має право підписувати позовну заяву, а також представляти інтереси позивача в суді під час розгляду даної справи.

Колегія суддів не погодилася з висновком суду про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такого органу державної влади без додаткового уповноваження.

Подібні висновки зроблені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року в справі № 667/7582/15-ц (провадження № 61-303св20).

Разом з тим, змінами, внесеними до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що: «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Таким чином, наявність або відсутність у ЄДР відомостей про право особи вчиняти дії від імені юридичної особи, а також довіреності юридичної особи не підтверджують повноваження діяти за правилами самопредставництва. Такі повноваження підтверджуються законом, статутом, положенням, умовами трудового договору (контракту), посадовою інструкцією.

Так, в матеріалах справи міститься копія повернутої позовної заяви АТ «Укрсиббанк» без додатків. Позовна заява підписана та подана від імені АТ «Укрсиббанк» Продан І.С. (в порядку самопредставництва).

З переліку додатків до позовної заяви вбачається, що представник позивача Продан І.С. на підтвердження своїх повноважень в порядку самопредставництва долучила до позовної заяви копію наказу П-СОLL-2021-12 від 29 жовтня 2021 року «Про актуалізацію «Положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах представниками Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк»»; копію додатку № 1 «Положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк» в судах представниками Департаменту зі стягнення боргів АТ «Укрсиббанк»»; копію витягу про прийняття на роботу в АТ «Укрсиббанк», копію сторінок статуту АТ «Укрсиббанк», копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо АТ «Укрсиббанк» (а.с. 4).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховано наведені вище норми права, висновки Верховного Суду, належно не перевірено додані до позовної заяви документи на підтвердження повноважень представника АТ «Укрсиббанк» - Продан І.С. щодо представництва інтересів позивача у цій справі в порядку самопредставництва.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заявнику позовної заяви з підстав, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року скасувати.

Справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 15 січня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова