Справа №443/1054/24
Провадження №2/443/500/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2024 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Жидачівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди йому у спілкуванні та вихованні дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити рішенням суду способи його участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , що визначенні рішенням Жидачівської міської ради від 26.02.2024 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.07.2018 з відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Жидачівським районним судом Львівської області. Від спільного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована та фактично проживає із матір`ю в с.Млиниська, Стрийського району Львівської області. Місце проживання дитини визначено за їх спільною згодою. Однак, у договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо його участі у вихованні дитини, як батька, а тому він звернувся до органу опіки та піклування із заявою про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні із дитиною.

Рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради від 26.02.2024 йому було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, а саме: перший і третій вівторок місяця з 16.00 год. до 20.00 год., з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання; другий і четвертий четвер місяця з 16.00 год. до 20.00 год. з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання; перші і треті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 19.00 год. неділі з правом забирання дитини за місцем проживання батька за адресою АДРЕСА_1 , з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання; зустрічі проводити із обов`язковим врахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб; Громадянці ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною; У разі виникнення непорозумінь та спорів між батьками у питаннях участі та вихованні, проведенні зустрічей батька з дитиною, а також не виконання цього рішення, один із батьків має право звернутися із позовом до суду для вирішення спірних питань.

Однак, відповідачка дане рішення не виконує, та досягти із нею домовленостей про побачення із дитиною не вдається. Зокрема відповідачка на телефонні дзвінки не відповідає, не надає інформації про дитину, та у визначений для нього день відвідування змінює думку, вигадує будь-які причини, щоб не показувати йому дитини. Також відповідачка створює конфліктні ситуації з цього приводу. Відповідачка грубо порушує зазначене рішення служби у справах дітей, про що також свідчить його письмове звернення у відділ поліції, та неодноразові телефонні повідомлення у відділ у справах дітей.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 11.07.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшло клопотання, згідно якого остання просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повністю та просить суд їх задоволити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, однак 11.07.2024 від представника відповідача адвоката Маліцького Д.В. надійшло клопотання, згідно якого останній повідомляє, що відповідачка повністю визнає пред`явлені позовні вимоги та не заперечує щодо визначення рішенням суду способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , визначенні рішенням Жидачівської міської ради від 26.02.2024. Також відповідач визнає позовну вимогу в частині не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні позивачем дитини і зобов`язується не чинити таких перешкод. Також просить розглянути справу без участі відповідача та її представника.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Жидачівської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 14.07.2018 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №1756 (а.с.8).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.01.2024 по справі №443/2274/23 розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14.07.2018 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1756 (а.с.9-11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

ОСОБА_1 звертався із заявою до служби у справах дітей зЖидачівської міської ради Львівської області для визначення йому порядку (графіку) спілкуванні з його дочкою (а.с.13-15).

Рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради «Про визначення способу участі у вихованні дочки» №50 від 26.02.2024 вирішено:

1.Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 і встановити порядок побачення наступним чином:

-перший і третій вівторок місяця з 16.00 год. до 20.00 год., з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання;

-другий і четвертий четвер місяця з 16.00 год. до 20.00 год. з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання;

-перші і треті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 19.00 год. неділі з правом забирання дитини за місцем проживання батька за адресою АДРЕСА_1 , з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання;

-зустрічі проводити із обов`язковим врахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб.

2.Громадянці ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною.

3.У разі виникнення непорозумінь та спорів між батьками у питаннях участі та вихованні, проведенні зустрічей батька з дитиною, а також не виконання цього рішення, один із батьків має право звернутися із позовом до суду для вирішення спірних питань (а.с.16).

Як вбачається із листа відповіді ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області №1621/49/01-2024 від 08.05.2024, який адресований ОСОБА_5 , останнього повідомлено, що його звернення містить цивільно-правовий характер, де відповідно до ст.ст.158-161 Сімейного кодексу України, питання з приводу визначення місця проживання дітей та способу участі у вихованні дітей вирішується органом опіки та піклування або судом та не входить до компетенції Національної поліції України. Рекомендують для вирішення питання звернутися в суд.

З гр. ОСОБА_6 проведено профілактичну бесіду та роз`яснено ст.150 СКУ «Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини» (а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Так, частинами 1 та 3 статті 51 Конституції України встановлено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 СК України).

Відповідно дост.150СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Відповідно доч.ч.2,3ст.157СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.2ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції про права дитини).

Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Суд враховує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати інтересам дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько (мати), який проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а мати (батько) не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) де зокрема вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Також суд, проаналізувавши рішення Жидачівської міської ради виконавчого комітету «Про визначення способу участі у вихованні дочки» №50 від 26.02.2024, зазначає, що встановлений у ньому графік побачень батька з дитиною не порушує принципу рівності прав батьків щодо дитини і, на переконання суду, відповідає як найкращим інтересам дитини.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, а також те, що відповідач позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку побачення та спілкування відповідатиме інтересам дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дочкою, та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме найкращим інтересам дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою донькою - ОСОБА_3 та у її вихованні, які визначені у рішенні Жидачівської міської ради виконавчого комітету №50 від 26.02.2024, а саме встановити порядок побачення наступним чином:

-перший і третій вівторок місяця з 16.00 год. до 20.00 год., з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання;

-другий і четвертий четвер місяця з 16.00 год. до 20.00 год. з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання;

-перші і треті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 19.00 год. неділі з правом забирання дитини за місцем проживання батька за адресою АДРЕСА_1 , з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання;

-зустрічі проводити із обов`язковим врахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І. Сливка