Справа № 945/2944/23
Провадження №2/523/2769/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" серпня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ліфлянчик С.І., з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 130 291 (сто тридцять тисяч двісті дев`яносто одну гривню) грн.. 02 коп., з яких: 129 736,53 грн. - безпідставно набуті та збережені кошти, та 554,49 грн. - 3% річних.

Позов мотивований тим, що 02.10.2023 року позивач зайшов на вебсайт «https://www.binance.com/ru-UA», з метою придбання криптовалюти «USDT».

Приблизно о 18:35 год. позивач звернувся для придбання товару, вартість якого складала 1310,47 грн. Позивач зв`язався для покупки товару і йому було надано картковий рахунок НОМЕР_3 та вказано одержувача ОСОБА_2 .

Позивач при переведенні грошових коштів, здійснив помилку, та перевів на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 131 047,00 грн., що значно перевищує вартість товару. Позивач відразу звернувся до відповідача за допомогою месенджеру на веб-сайті https://www.binance.com/ru-UA, та повідомив відповідача про помилковість здійснення перерахування грошових коштів в більшій сумі. Відповідач пообіцяв повернути грошові кошти, проте в подальшому кошти не повернув.

Посилаючись на те, що помилково здійснив перерахунок грошових коштів на картковий рахунок відповідача в більшій сумі, товар позивачу не надано, грошові кошти до цього часу не повернуто, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області вказану цивільну справу передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліфлянчик С.П. в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованими повідомленнями із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача в судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено:

Домовленість позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 про придбання товару - криптовалюти «USDT» вартістю 1 310,47 грн.

Для оплати товару позивачу ОСОБА_1 надано картковий рахунок №НОМЕР_3 в банку АТ "Універсал банк" та вказано одержувача- ОСОБА_2 .

02 жовтня 2023 року о 18:35 год. ОСОБА_1 здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 131 047,00 грн. на картковий рахунок відкритий в АТ «Універсал банк», одержувач- ОСОБА_3 , що підтверджується квитанцією № АР3Е-69РЕ-18С4-ММ4Е від 02.10.2024 року ( а.с.12).

Пропозиція позивача ОСОБА_1 про повернення грошових коштів в розмірі 129 736, 53 грн. відповідачем ОСОБА_2 проігнорована.

До дати позову грошові кошти у розмірі 129 736, 53 грн. відповідачем ОСОБА_2 не повернуто.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

З матеріалів справи не вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладались правочини щодо поставки товару на суму 129 736, 53 гривень, тобто між ними не існувало договірних зобов`язань щодо зазначених коштів. Стороною відповідача даний факт не спростовано, як і не надано доказів повернення ним позивачу безпідставно набутих грошових коштів.

Отже, враховуючи, що перераховані позивачем 02.10.2023 року о18:35 год. на картковий рахунок відповідача кошти в розмірі 129 736,53 грн. надійшли на рахунок ОСОБА_2 , то він мав можливість користуватися і розпоряджатися спірними коштами, суд, задовольняючи позовні вимоги, виходить з положень статті 1212 Цивільного кодексу України, у відповідності з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а грошові кошти, безпідставно набуті ОСОБА_2 в сумі 129 736, 53 грн. стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Щодо стягнення 3% річних, суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 625, 1212 Цивільного кодексу України положення статті 625 ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених коштів нараховуються 3% річних від простроченої суми та інфляційні відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК України.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Здійснивши розрахунок 3% річних, суд встановив, що розрахунок позивача є арифметично правильним та не виходить за межі розрахунку здійсненого судом, а відтак загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 554,49 грн.

Вказаний розрахунок позивача, суд приймає до уваги, оскільки останній ніким не спростований та не оспорений.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 299,60 грн. ( а.с.50).

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Щодо зазначення позивачем суми стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. покладаються на відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 10,141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів та 3% річних- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2 ) грошові кошти у розмірі 130 291 (сто тридцять тисяч двісті дев`яносто одну гривню) грн. 02 коп., з яких: 129 736,53 грн. - безпідставно набуті та збережені кошти, та 554,49 грн. - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2 ) 1 299,60 грн. судового збору та 15 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05.08.2024 року.

Суддя