КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/7213/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Сіромашенко Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Бориспільський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання.

У обґрунтування заяви заявник вказував, що 18.12.2009 Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі №2-12158/09 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено. На примусове виконання вказаного судового рішення видано виконавчі листи.

Заявник зазначає, що 23.04.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено договір, за яким відступлено право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення з врахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а тому просив суд замінити стягувача у виконавчих листах, виданих у справі №2-12158/09, а саме, ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс». Разом з тим, посилаючись на те, що оригінали виконавчих листів первісним стягувачем не були передані, при цьому строк для пред`явлення їх до виконання пропущено з вини останнього, представник заявника, вважаючи цю причину об`єктивною, просив суд видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для пред`явлення їх до виконання.

При цьому вказував, що 19.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» та Адвокатським об`єднанням «Смартлекс» укладено Договір про надання правової допомоги, за яким в роботу АО «Смартлекс» перейшла справа про стягнення заборгованості з боржника. Згідно перевірки перебування на примусовому виконанні виданих виконавчих листів та отриманої інформації АО «Смартлекс» від Автоматизованої системи виконавчого провадження, яку можливо отримати у вільному доступі, вбачається, що виконавчі провадження щодо боржників не були відкриті. Заявник наголошував, що місцезнаходження виконавчих листів невідоме.

Також звертав увагу суду на те, що згідно відповіді Бориспільського ВДВС від 08.09.2023 р., повідомлено, що: виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва № 2-12158/09 до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. Поряд з цим зазначає, що в ході проведеної заявником внутрішньої перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 внаслідок систематичного невиконання умов вказаного кредитного договору, іпотечного договору, договору поруки та звільнення відповідальних юрисконсультів ТОВ «Укрдепт Плюс», які займалися супроводженням виконавчих документів на стадії виконавчого провадження, а також зміною стягувача, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що оригінали виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Києва №2-12158/09 втрачені.

Зазначав, що згідно Довідки ТОВ «Укрдебт Плюс» оригінали виконавчих листів Шевченківського районного суду м.Києва №2-12158/09 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в сумі 1 400 764 грн. та витрат по сплаті державного мита в сумі 1 700 грн., витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн - відсутні/втрачені.

Заявник вказував, що так як оригінали виконавчих листів Шевченківського районного суду м.Києва №2-12158/09 були втрачені, то він (заявник), як правонаступник стягувача, позбавлений права на виконання рішення суду, так як рішення суду боржниками не виконано, а борг не погашено.

Зазначав, що первісний стягувач ПАТ «КБ «Надра», який перебуває в стані припинення та здійснення ліквідаційної процедури, здійснив відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи, а тому втратило матеріально-правову та процесуальну заінтересованість у виконанні рішення суду. У зв`язку з цим просив замінити стягувача на ТОВ «Укрдебт Плюс», визнати причинити пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними, а також поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Укрдебт Плюс» з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення постанови про задоволення заяви.

Скарга обґрунтована тим, що правонаступнику стягувача не була відома інформація стосовно виданих документів та строку на їх пред`явлення, а тому правонаступник стягувача не може відповідати за вчинення або не вчинення дій попереднім стягувачем.

З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію ПАТ КБ «Надра банк», його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальність за супровід судових справ працівників, що також обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідомо та можливість їх встановлення відсутня, а тому виконавчі листи є втраченими.

Тобто, підставою для поновлення вказаного процесуального строку є поважність причин його пропуску. Процесуальний закон не дає визначення терміну «поважні причини».

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа вважаються такі обставини, за яких своєчасне його пред`явлення до виконання стає неможливим або утрудненим.

Судом застосовано практику щодо заміни у виконавчому провадженні, натомість заявник просив замінити сторону у виконавчому листі з примусового вигнання рішення, яке є чинним та законним і не виконане боржником. У зв`язку з чим, оскільки процесуальні питання можуть виникати і після винесення рішення, і до відкриття виконавчого провадження і після його завершення, заміна стягувача у виконавчому листі можлива на будь-якій стадії.

Зазначає, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Вважає звернення правонаступника кредитора ТОВ «Укрдебт Плюс» із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них (вищевказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14).

Наголошує, що в результаті правонаступництва ПАТ КБ «Надра банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» відбувся перехід прав та обов`язків від попереднього стягувача ПАТ КБ «Надра банк» новому ТОВ «Укрдебт Плюс», що відповідно до правил статті 442 ЦПК України є підставою для заміни стягувача. Отже, вимога заяви про заміну сторони стягувача її правонаступником підлягає задоволенню, оскільки, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому, заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення і права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Також, суд зазначав, що належних та допустимих доказів переходу прав вимоги до заявника, як підтвердження виконання умов договору, оплати вартості права вимоги, матеріали заяви не містять.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2009 року у справі №2-12158/09 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за Кредитним Договором в сумі 1 400 764 грн та витрати по сплаті державного мита в сумі 1 700 гривень, витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 гривень.

На примусове виконання вказаного судового рішення 18.02.2016 року видано виконавчі листи. Строк пред`явлення до виконання - 16.02.2013 року.

Встановлено, що 24.02.2016 року представник ПАТ КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, згідно якої просила виправити помилки, допущені у виконавчих листах, виданих 18.02.2016 року на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2009 року, ухваленого по цивільній справі №2-12158/09 та поновити строк для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року у задоволенні заяви представника заяву представника ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О., заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про виправлення описки у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання - відмовлено.

23.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено договір GL3№216868, за яким відступлено право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення з врахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

За даними з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були відкриті.

Відповідно до довідки ТОВ «Укрдепт Плюс» від 28.08.2023 року №2081836 оригінали виконавчих листів Шевченківського районного суду м. Києва №2-12158/09 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» в сумі 1 400 764 грн та витрат по сплаті державного мита в сумі 1 700 гривень, витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 гривень - відсутні/втрачені.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на момент ухвалення рішення по справі та видачі виконавчого листа, такий виконавчий документ, як виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, може бути пред`явлений до виконання протягом 1 року.

За загальним правилом ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням кредитором дій до заміни його правонаступником, переходить до правонаступника, тож правонаступник має довести, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стався з причин, які є об`єктивно непереборними, і можуть бути визнані судом поважними.

Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, на підставі аналізу практики Верховного Суду щодо питань поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача. Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані в дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, суд дійшов вірного висновку, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання має існувати у межах встановленого законом строку, а не після його закінчення.

Зокрема, ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Причини поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Звертаючись до суду в даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, посилається на те, що цей строк пропущено з вини первісного стягувача, що на його думку є об`єктивною причиною.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» отримав виконавчі листи ще 18.02.2016 року.

Згідно відповіді Бориспільського ВДВС від 08.09.2023 року повідомлено, що: виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва № 2-12158/09 до відділу не надходив та на виконанні не перебував.

При цьому, відступлення прав вимоги до ТОВ «Укрдебт Плюс» відбулось після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим новий стягувач, купуючи права вимоги, повинен був це усвідомлювати.

У даному випадку, первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» не було вжито всіх заходів для вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання та контролю за його виконанням, внаслідок чого допущено значний пропуск строку пред`явлення до виконання.

Отже, вказане свідчить про те, що заявник прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчих провадженнях первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Разом з тим, ПАТ «КБ «Надра» є юридичною особою і мало у штаті працівників, які були зобов`язані забезпечувати контроль за виконанням судових рішень, у тому числі й в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судових рішень, представником заявника не надано, як і не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

У даному випадку, первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» не було вжито всіх заходів для вчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання та контролю за його виконанням, внаслідок чого допущено значний пропуск строку пред`явлення до виконання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України від 11.09.1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» заява №32053/13).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені в заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а тому строк не підлягав поновленню.

Також, відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з аналізу пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №419/310/12.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19, пункт 35) у разі якщо сплив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Щодо заміни стягувача у виконавчому листі його правонаступником суд зазначав, що пунктом 1 ч. 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч.1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення прав вимоги не є окремим видом Договору. Це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору, купівлі-продажу; дарування; факторингу.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Сама по собі заміна стягувача у виконавчому проваджені не може бути поважною підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Як передбачено ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчою провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Разом з тим, за ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

За ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Таким чином, заміна стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 30.07.2019 у справі №5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14.

Належних та допустимих доказів переходу прав вимоги до заявника, як підтвердження виконання умов договору, оплати вартості права вимоги, матеріали заяви не містять.

За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст.ст.77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги заяви щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання до задоволення не підлягали, а тому, відповідно, не підлягали до задоволення і вимоги щодо заміни стягувача у виконавчому листі та видачі дублікатів виконавчих листів.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та залишення без змін ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: