Справа № 149/913/24
Провадження № 22-ц/801/2082/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач :Міхасішин І. В.
УХВАЛА

09 вересня 2024 рокуСправа № 149/913/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АВАЛІСТ" на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АВАЛІСТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Вінницької області надійшла апеляційна представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АВАЛІСТ" на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року, разом з апеляційною скаргою представником позивача подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року з підстав, що рішення суду отримано позивачем на електрону пошту та направлено до електронного кабінету 11 липня 2024 року. Представник позивача ознайомився з рішенням суду 12 липня 2024 року, отже останній день на оскарження рішення суду 11 серпня 2024 року. Однак в зв`язку з обґрунтованою підозрою на захворювання гострою респіраторною хворобою COVID-19 та перебуванням на самоізоляції з 08 серпня 2024 року по 22 серпня 2024 року, враховуючи важкий фізичний стан представника позивача, останній не міг звернутись вчасно до лікарні та в свою чергу з апеляційною скаргою на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року. Враховуючи вище зазначене апелянт вважає, що існують поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 10 липня 2024 року. Строк на апеляційне оскарження закінчився 11 серпня 2024 року. Апеляціна скарга представником позивача подана 28 серпня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Посилання представника позивача на поважність причини, а саме хворобу не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки період непрацездатності останнього починається з 15 серпня 2024 року.

Отже, у позивача відсутнє право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з цих підстав.

Пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

При цьому, вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Згідно з частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).

З огляду на викладене, відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без руху, надати скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги та роз`яснити йому право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Згідно з ч.2,3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись ст. 185, ст. 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначені представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АВАЛІСТ" на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження від 27 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АВАЛІСТ" на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2024 року залишити без руху, про що повідомити скаржника і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин