УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківський прав,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківський прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Разом з тим, вивчивши подану заяву, вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому 04.12.2023 ухвалою суду зазначена позовна заява була залишена без руху, а позивачу ОСОБА_1 надано десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

26.12.2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року.

Однак вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року, виконані не в повному обсязі, зокрема позивачу на виконання зазначених положень чинного законодавства необхідно зазначити місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та надати відповідні підтвердження такого місця проживання чи перебування або останнього відомого місця проживання відповідача та необхідно було надати належної якості копії документів для суду та відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, представником позивачем у заяві зазначено, що відповідач фактично перебуває у Київському СІЗО за адресою вказаною у позовній заяві, окрім того сторона позивача вважає, що по вказаній адресі відповідача можна буде належно повідомити про розгляд справи, а тому у вказаній частині позовна заява не містить вказаних недоліків, а також до заяви долучено копії документів.

Таким чином, вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року, виконані не в повному обсязі, оскільки в позові та заяві про усунення недоліків позовної заяви не зазначено зареєстроване місце проживання чи перебування (відповідача) або останнього відомого місця проживання відповідача.

При цьому, згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних суді та визначення підсудності цивільних справ» не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред`являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

Суд враховує положення ст. 378 ЦПК відповідно до яких судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Разом із цим, вимоги ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачають, що якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Слід зауважити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із позовною заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу, оскільки позивачем в повній мірі не усунуто недоліки.

Водночас, суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківський прав, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: