Справа № 186/227/24
Провадження номер № 2-о/0186/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демиденко С.М.,

секретар Фадєєва Т.Б.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Петропавлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті на території російської федерації.

Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19:20 годині на території РФ у місті Перм, Пермського краю померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданим Мотовіліхінським відділом управління записів актів цивільного стану адміністрації міста Перм.

З 1993 року до дня смерті ОСОБА_3 проживала в України в місті Першотравенськ Дніпропетровської області

У зв`язку з відсутністю інших спадкоємців 24.03.2023 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все майно належне їй на момент смерті заповіла ОСОБА_2 .

Після повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 поїхала в росію в м. Перм в гості до родичів, де в подальшому і померла.

Про її смерть ОСОБА_2 дізналася в грудні 2023 року. Після чого звернулася до державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте постановою №25/02-31 державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з тим, що не надано оригіналу свідоцтва про смерть спадкодавця, тому неможливо встановити факт смерті ОСОБА_3 .

Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомлено про неможливість витребування свідоцтва про смерть з РФ оскільки Україною розірвано дипломатичні виносити.

У зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулася з вказаною заявою до суду.

Вислухавши доводи заявниці та її представника, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті.

При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази.

Відповідно до ст. 49 ЦК України актом цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи, яка підлягає державній реєстрації відповідно до закону та обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заявником до заяви надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Російської Федерації, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год 20 хв в Російській Федерації, Пермський край, м. Перм, виданим уповноваженим органом Російської Федерації.

Відповідно до п.7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, чинним законодавством передбачено певний порядок визнання документів, виданих органами іноземних держав на підтвердження факту смерті, а саме: їх легалізація в установленому законом порядку, або такий порядок може бути визначений міжнародно-правовим договором.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Разом з цим, відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р., укладеної між державами членами СНД, зокрема, Україною і Російською Федерацією, та ратифікованою Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення; документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Дія вказаної Конвенції відповідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» № 2783-IX від 01.12.2022, який набрав чинності 23.12.2023, була зупинена у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь.

Так, дія Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року зупинена з 27.12.2022 року. При цьому свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видано на території РФ до їх зупинення, а саме 22.12.2022 року.

Таким чином, з дати зупинення дії Конвенції 1993 року у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, яка залишається чинною у відносинах України з росією і білоруссю.

Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 р. № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» було установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.05.2022 року у справі №478/1072/21, від 09.04.2024 року у справі №143/664/23 та 15 серпня 2024 року у справі №643/8133/23 у якій у заявника також був відсутні оригінал свідоцтва про смерть виданий на території РФ.

Таким чином, станом на день розгляду заяви, свідоцтво про смерть, видане на території російської федерації 22.12.2022 року, тобто до зупинення дії Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року, не потребує будь-якої легалізації. Тому свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , яка є громадянкою РФ, має бути прийнято органами державної влади України як доказ її смерті, оскільки підтверджує цей факт.

Зазначене свідоцтво видано на підставі вимог чинного законодавства іноземної держави, на території якої померла ОСОБА_3 , містить необхідні реквізити, в силу вимог постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» від 04.02.2023 року № 107 не потребує засвідчення апостилем та подальшої легалізації, та вважається дійсним на території України.

У зв`язку з цим необхідність у реєстрації факту смерті ОСОБА_3 компетентними органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видачі українського свідоцтва про смерть, відсутня.

Заявник не позбавлений можливості використовувати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , видане компетентними органами іноземної держави, у будь-яких правовідносинах на території України.

Повторна реєстрація смерті особи, законодавством України не передбачена.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, не можливо встановити у судовому порядку факт смерті ОСОБА_3 , а тому в задоволенні заявив ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволення заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа Петропавлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті відмовити.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: Петропавлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (52700, Дніпропетровська область, Синельниківський район, селище Петропавлівка, вул. Героїв України, будинок 62, ).

Повний текст судового рішення виготовлено 12.09.2024 року.

Суддя С.М. Демиденко