КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яновської І.М., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії по скасуванню постанови,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, в якій просив:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ Мінюсту (м. Київ) Інни Яновської щодо передачі арештованого майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_1, а саме на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_1 ;

- скасувати постанову головного державного виконавчого виконавця відділу ДВС у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області ЦМУ Мінюсту (м. Київ) Інни Яновської від 22.03.2024 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 арештованого майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, а саме на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що на виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 404 500,00 грн.

При цьому, у межах даного виконавчого провадження постановою державного виконавця накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 10.03.2024 державний виконавець Інна Яновська листом повідомила скаржника, що вищевказана квартира була раніше виставлена на торги, які не відбулися, і вона підлягає передачі стягувачу - ОСОБА_2 і у іншому виконавчому провадженні в рахунок стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

29.03.2024 скаржник усно звернувся до державного виконавця та йому було повідомлено, що станом на 29.03.2024 існує постанова про передачу у приватну власність громадянці ОСОБА_2 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала боржнику ОСОБА_1 .

У свою чергу, скаржник вказував, що передача державним виконавцем у власність іншому стягувачу арештоване в його інтересах майно боржника є неприпустимим і таким, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 , не має іншої жодної приватної власності, офіційно не працює і не отримує інших доходів, зазначав, що державний виконавець порушив його права, як стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2024 скаргу залишено без задоволення.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця про передачу майна стягувачу у власність в рахунок погашення боргу з аліментів відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 209-215).

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що 05.01.2024 він особисто через канцелярію ДВС подавав заяву про передачу йому майна (частини квартири) ОСОБА_1 в рахунок погашення перед ним боргу. При цьому, зазначає, що твердження суду першої інстанції стосовно того, що відповідно до Закону України № 2455 від 27.07.2022 було введено мораторій на виконання виконавчих написів про стягнення боргу на період дії військового стану, не стосується суті спору, так як самим виконавцем на виконання даного Закону не було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на цей період (а.с.217-219).

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала з підстав наведених ній у відзиві на апеляційну скаргу.

Скаржник та представник державної виконавчої служби у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, а також вимоги ст. 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення стягувача та боржника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у провадженні Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 , до складу якого входять:

- ВП № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811 від 25.11.2011, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3585/15 від 16.12.2015Ю виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/3571/14 від 06.01.2015, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/1914/23 від 25.01.2024, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого напису № 1-789 від 19.04.2019, виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори Київської області Мельничук М.В. про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_9 з примусового виконання виконавчого напису № 1-1116 від 05.06.2018, виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори Київської області Мельничук М.В. про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_10 з примусового виконання виконавчого напису № 272 від 20.04.2017, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С. про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ;

- ВП № НОМЕР_2 з повторного пред`явлення виконавчого напису № 1658 від 22.08.2013, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничук І.М. про стягнення заборгованості за договором позики на користь ОСОБА_3 .

28.09.2016 ОСОБА_3 звернувся із заявою до Білоцерківського МВ ДВС БЦ МРУЮ про прийняття до примусового виконання виконавчого напису № 1658 від 22.08.2013, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Мельничук І.М. (а.с.124) та 03.10.2016 головним державним виконавцем Кравченко О.Г. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 404 500,00 грн. (а.с.129).

Своєю постановою від 28.03.2012 державний виконавець ВДВС Білоцерківського управління юстиції Козачук Н.А. відкрив виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811, виданого 25.11.2011 Білоцерківським міськрайонний судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2011 і до повноліття дитини (а.с.27).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (ВП № НОМЕР_4) станом на 03.01.2024 заборгованість боржника ОСОБА_1 становить 232 205,97 грн. (а.с.73).

17.05.2018 державним виконавцем Заремба Ю.В. винесено постанову, якою об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_2, № НОМЕР_10 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_3 (а.с.130).

Відділом ДВС в межах виконавчого провадження № НОМЕР_4 виносились постанови про арешт коштів боржника від 28.12.2018, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.04.2019, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами 04.04.2019, накладення штрафу від 24.04.2019, накладення штрафу від 11.07.2023, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.06.2023.

Постановою про опис та арешт майна боржника від 07.07.2023 державного виконавця Левенця Є.С. на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири в житловому будинку, що належить боржнику ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначено ОСОБА_1 відповідальним зберігачем та повідомлено про кримінальну відповідальність (а.с.45-47).

Постановою від 07.12.2023 державний виконавець Яновська І.М. для з`ясування вартості описаного й арештованого майна, проведення експертної оцінки майна, а саме 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 призначила суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «ЮРФОРМАТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2А-1811, виданого 25.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом (а.с.61).

Згідно звіту про оцінку майна, вартість частини кв. АДРЕСА_1 станом на 13.12.2023 становить 713 832,00 грн. (а.с.65-66).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що торги з продажу 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 не відбулись (а.с.83-85).

Листом за № 54729 від 07.03.2024 головний державний виконавець Яновська І.М. повідомила стягувача ОСОБА_2 про вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 07.07.2023 (а.с. 86).

Заявою від 08.03.2024 стягувач ОСОБА_2 повідомила про намір залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості (а.с.87).

Постановою головного державного виконавця Яновської І.М. від 22.03.2024 передано стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості: за виконавчим документом № 2А-1811, виданим 25.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом - повного погашення боргу зі сплати аліментів на момент повноліття в сумі 232 205,97 грн. та штрафу за несплату аліментів в сумі 136 942,33 грн., всього 369 148,30 грн.; за виконавчим документом № 2/357/3585/15, виданим 16.12.2015 Білоцерківським міськрайонним судом - повного погашення боргу в сумі 1 741,59 грн.; за виконавчим документом № 2/357/3571/14, виданим 06.01.2015 Білоцерківським міськрайонним судом - повного погашення боргу в сумі 72 024,50 грн.; за виконавчим документом № 2/357/1914/23, виданим 25.01.2024 Білоцерківським міськрайонним судом - часткового погашення суми боргу в розмірі 56 768,01 грн., передано майно, належне на праві власності ОСОБА_1 - 1/2 частину житлової квартири, загальною площею 52,7 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 (а.с.89-91).

22.03.2024 головним державним виконавцем Яновською І.М. складено відповідний акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (а.с.92-94).

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник, як на підставу для її задоволення, посилався на те, що передача державним виконавцем у власність іншому стягувачу арештоване в його інтересах майно боржника є неприпустимим і таким, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна (частина перша статті 50 Закону України "Про виконавче провадження").

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, встановлений ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Порядок реалізації майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Згідно з. ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. (ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Таким чином, з огляду на вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець, встановивши, що втретє електронні торги щодо лота 545821 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, правомірно повідомив про це ОСОБА_2 , яка є стягувачем за виконавчими листами про стягнення аліментів, пені за прострочення сплати аліментів, неустойки, тобто за аліментними зобов`язаннями, котрі входять у другу чергу задоволення вимог, згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», запропонував стягувачу ОСОБА_2 вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна та у подальшому обґрунтовано виніс постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Тобто, враховуючи черговість погашення заборгованості, встановлену законом, дії державного виконавця про передачу майна стягувачу у власність в рахунок погашення боргу з аліментів відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» і направлені на виконання рішення суду.

У свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, підстави для визнання дій державного виконавця протиправними, з наведених в скарзі підстав, відсутні.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яновської І.М., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії по скасуванню постанови - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 09 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова