Справа № 715/1974/24
Провадження № 2/715/495/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2024 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
за участі представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (Velumetrica Limited), в інтересах якого діє адвокат Школьна Ярослава Сергіївна до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , Глибоцький відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_2 (Velumetrica Limited), в інтересах якого діє адвокат Школьна Ярослава Сергіївна звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , Глибоцький відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 28 лютого 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 412, про стягнення з Вел`юметрика Лімітед (Velumetrica Limited) грошових коштів у сумі 12000000 (дванадцять мільйонів) гривень, 00 копійок. Вказаним виконавчим написом нотаріус пропонує звернути стягнення на користь ОСОБА_3 , грошові кошти у сумі 12000000 (дванадцять мільйонів) гривень, 00 копійок.
Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги, більш того зазначає, що з 11 грудня 2023 року нотаріальну діяльність вказаного приватного нотаріуса припинено.
Просить суд визнати виконавчий напис № 412, виданий 28 лютого 2024 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Відповідача судовий збір та інші судові витрати пов`язані з розглядом справи.
Представник позивача, адвокат Школьна Ярослава Сергіївна в судовому засіданні підтвердила обставини справи та просила суд задовольнити позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справ, відзиву на позов не подав, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
Третя особа ОСОБА_4 (колишній приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області) в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Третя особа: представник Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Так, як вбачається від 28 лютого 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 412, про стягнення з Вел`юметрика Лімітед (Velumetrica Limited) грошових коштів у сумі 12000000 (дванадцять мільйонів) гривень, 00 копійок. Вказаним виконавчим написом нотаріус пропонує звернути стягнення на користь ОСОБА_3 , грошові кошти у сумі 12000000 (дванадцять мільйонів) гривень, 00 копійок.
Постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 74986475 від 10.05.2024 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №412, виданого 28.02.2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною.
При цьому, позивач зазначає, що ніколи не укладав договорів позики з відповідачем чи будь-яким іншим резидентом України, не вповноважував будь-кого на укладення таких договорів та не отримував грошових коштів від відповідача. Також позивач ніколи не мав будь яких переговорів з відповідачем, нотаріусом та особою, що підписала договір позики від імені позивача.
Про виконавчий напис від 28 лютого 2024 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 412 (надалі Виконавчий напис) позивач дізнався після того, як 24 травня 2024 року банк позивача повідомив його, що на кошти його банківського рахунку у АТ Сенс Банк звернено стягнення в межах виконавчого провадження №74986475 та наступного звернення до Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Третя особа-2).
Позивач є нерезидентом, компанією зареєстрованою згідно законодавства вільної економічної зони Джебель-Алі (ВЕЗДА), реєстраційний номер НОМЕР_1 , а/с 9353, Дубай Ворлд Трейд Центр, 13 поверх, Дубай, ОАЕ.
Підтвердженням цього є договір про заснування та статут, а також Доповнення до Договору про заснування компанії Вел`юметрика Лімітед.
Як вбачається із довідки за формою 34-ОПП від 03.07.2020 року - у 2020 році позивач став на облік як платник податку в Україні згідно процедури, передбаченої, Порядком обліку платників податків і зборів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 та йому було присвоєно податковий номер в Україні 880002445.
Згідно п.2.3 Порядку №1588 при взятті на облік нерезиденту у контролюючих органах присвоюється реєстраційний (обліковий) номер, який є 9-значним і починається на «88».
Як видно з тексту договору позики від імені позивача його підписав ...директор, ОСОБА_5 , що діє на підставі Статуту..., однак, вказана особа не є директором позивача, і не вповноважувалась позивачем на вчинення будь-яких дій та не відома позивачеві в цілому.
Відповідно до ч.2 ст. 54 ЗУ Про нотаріат нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін.
Згідно п. 1 Глави 5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від
22.02.2012 цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи, від імені якої діє уповноважений орган та/або посадова особа, перевіряється нотаріусом на підставі установчих документів, відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до нього, та документів, що підтверджують повноваження органів та/або посадових осіб. Нотаріус перевіряє, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчинюється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності.
Згідно п. 2 тієї ж глави, у разі наявності у нотаріуса сумнівів щодо поданих документів він може витребувати від цієї юридичної особи, органів державної податкової служби, інших органів, установ та фізичних осіб додаткові відомості або документи.
Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 не входить до керівних органів позивача та не вповноважувався діяти від імені позивача.
Так, в довідці за формою 34-ОПП від 03 липня 2020 року зазначено, що керівником позивача є пан ОСОБА_6 . Так само цю інформацію підтверджує реєстр директорів та секретарів компанії від 05 червня 2024 року, з якого видно повну історію зміни керівництва компанії з моменту її заснування. Цей документ підтверджує, що пан ОСОБА_6 є директором з моменту заснування. В той же час, пан ОСОБА_5 не згадується в жодному з вказаних документів, що підтверджує, що він не є, та не був директором позивача.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що договір позики від імені позивача підписано особою, що не є керівником компанії, не вповноважувалась позивачем на представництво, а отже договір позики від 24 грудня 2021 року за реєстровим № 2724 позивачем не укладався.
Також суд зазначає, що в договорі вказана невірна адреса позивача. Так, з установчих документів вбачається, що адресою позивача є: а/с 9353, АДРЕСА_1 в Україні згідно довідки 34-ОПП є: АДРЕСА_2 .
В той же час, в спірному договорі позики зазначене місцезнаходження позивача: АДРЕСА_3 .
Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Позивач же, чи його вповноважені органи та особи не вчиняли жодних дій, спрямованих на укладення зазначеного договору позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) вказано, що:
«6.15. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
6.16. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.
6.17. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.
6.18. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.
6.19. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
6.20. Тобто як у частині першій статті 215 ЦК України, так і в статтях 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків.
6.21. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли».
Таким чином, з зазначених вище підстав, суд приходить до висновку, що договір позики від 24 грудня 2021 року за реєстровим № 2724 є неукладеним.
Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно тексту виконавчого напису його вчинено для стягнення з позивача на користь відповідача 12000000,00 грн., несплачених за договором позики від 24 грудня 2021 року за реєстровим № 2724.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй Постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Тобто, на дату вчинення виконавчого напису, нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Тетяни Петрівни вже було припинено, а тому вона не могла вчиняти нотаріальних дій, в тому числі, виконавчих написів.
Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ Про нотаріат вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Згідно ч.1 ст. 3 того ж закону нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Таким чином, виконавчий напис від 28 лютого 2024 року, вчинений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 412, щодо стягнення з позивача 12001000,00 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження №74986475, не міг бути вчинений нотаріусом, що не мав належних повноважень на вчинення нотаріальних дій.
В судовому засіданні також встановлено, що позивачем подано до Національної поліції звернення з повідомленням про можливе вчинення злочину.
Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що виконавчий напис від 28 лютого 2024 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 412, щодо стягнення з позивача 12001000,00 грн., вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову позивачем сплачено 3028,50 грн. судового збору. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного та керуючись 4, 5, 10, 12, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2 (Velumetrica Limited) задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 412, виданий 28 лютого 2024 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Тетяною Петрівною, таким, що не підлягає виконанню.
Повний текст судового рішення виготовлено 10 вересня 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: