Справа № 132/1904/24
Провадження № 2-о/132/126/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" вересня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в заяві вказує, що вона була прийнята на роботу учениці - швачки в Калинівське відділення ВО підприємств швейної промисловості «Подолянка», Вінницької області, наказ №171-к від 29.09.1982 р.

01.10.1982 року на даному підприємстві заявниці було оформлено трудову книжку, серія НОМЕР_1 на її дошлюбне прізвище - на російській мові « ОСОБА_2 », хоча згідно свідоцтва про її народження правильно є « ОСОБА_2 ».

В 1983 році заявниця одружилася і прізвище змінила на « ОСОБА_3 », про що на титульній сторінці трудової книжки був зроблений відповідний запис про зміну дошлюбного прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 ».

25.02.1999 році шлюб було розірвано, прізвище після розірвання шлюбу було залишено « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 .

26.07.2000 року заявниця офіційно зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

06.02.2013 року заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАЦС Калинівського районного управління.

23.09.2015 року заявниця знову змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_4 , виданого відділом РАЦС Калинівського районного управління юстиції.

25.09.2015 року заявниці було видано паспортгромадянки України на прізвище ОСОБА_1 .

На протязі всього часу заявниця працювала на різних посадах до 2010 року і записи про її роботу були зроблені в одну єдину трудову книжку серія НОМЕР_1 від 01.10.1982 року на прізвище « ОСОБА_3 ».

Заявниця стала готувати документи для призначення пенсії, збираючи при цьому усі необхідні документи та архівні довідки на призначення пенсії .

20.05.2024 року у зв`язку із досягненням пенсійного віку заявниця звернулася до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 ІУ, надавши при цьому усі необхідні документи, в тому числі трудову книжку

При перевірці наданих заявницею документів, в тому числі, зазначеної вище трудової книжки органами пенсійного фонду встановлено, що на титульній сторінці трудової книжки по батькові (російською « ОСОБА_8 ») не відповідає паспортним даним заявниці, де по батькові « ОСОБА_9 » (рішення про відмову у призначенні мені пенсії від 27.05.2024 року № 4). Тому заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Заявниця ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить розгляд по справі проводити за її відсутності, позовні вимоги нею заявлені, підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надіслав на електронну адресу суду заяву за вх. № Еп-1902/24 від 12.08.2024 року про розгляд справи без участі представника управління, рішення по справі прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що заявниця була прийнята на роботу учениці - швачки в Калинівське відділення ВО підприємств швейної промисловості «Подолянка», Вінницької області, наказ №171-к від 29.09.1982 р.

01.10.1982 року на даному підприємстві заявниці було оформлено трудову книжку, серія НОМЕР_1 на її дошлюбне прізвище - на російській мові « ОСОБА_2 », хоча згідно свідоцтва про її народження правильно є « ОСОБА_2 ».

В 1983 році заявниця одружилася і прізвище змінила на « ОСОБА_3 », про що на титульній сторінці трудової книжки був зроблений відповідний запис про зміну дошлюбного прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 ».

25.02.1999 році шлюб було розірвано, прізвище після розірвання шлюбу було залишено « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 .

26.07.2000 року заявниця офіційно зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

06.02.2013 року заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАЦС Калинівського районного управління.

23.09.2015 року заявниця знову змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_4 , виданого відділом РАЦС Калинівського районного управління юстиції.

25.09.2015 року заявниці було видано паспортгромадянки України на прізвище ОСОБА_1 .

На протязі всього часу заявниця працювала на різних посадах до 2010 року і записи про її роботу були зроблені в одну єдину трудову книжку серія НОМЕР_1 від 01.10.1982 року на прізвище « ОСОБА_3 ».

Заявниця стала готувати документи для призначення пенсії, збираючи при цьому усі необхідні документи та архівні довідки на призначення пенсії .

20.05.2024 року у зв`язку із досягненням пенсійного віку заявниця звернулася до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 ІУ, надавши при цьому усі необхідні документи, в тому числі трудову книжку

При перевірці наданих заявницею документів, в тому числі, зазначеної вище трудової книжки органами пенсійного фонду встановлено, що на титульній сторінці трудової книжки по батькові (російською « ОСОБА_8 ») не відповідає паспортним даним заявниці, де по батькові « ОСОБА_9 » (рішення про відмову у призначенні мені пенсії від 27.05.2024 року № 4).

Той факт, що в Калинівському відділені ВО підприємств швейної промисловості «Подолянка» Вінницької області 01.10.1982 року при оформлені трудової книжки серія НОМЕР_1 не вірно зазначено по батькові заявниці, а саме вказано по батькові - російською « ОСОБА_8 » замість правильного російською « ОСОБА_10 » підтверджується прізвищем, іменем та по батькові, вказаному в свідоцтві про народження заявниці, в паспорті та усіх вищевказаних документах.

Крім того, обставину, що трудова книжка серія НОМЕР_1 оформлена на прізвище - російською « ОСОБА_11 » належить саме заявниці - в перекладі українською - ОСОБА_1 , підтверджується вказаною на титульній сторінці книжки датою її народження, а саме 19.01.1963 року, що відповідає паспортним даним та свідоцтву про народження заявниці.

Оформлення трудової книжки відділом кадрів Калинівського відділення ВО підприємств швейної промисловості «Подолянка», Вінницької області 01.10.1982 року засвідчено печаткою підприємства та підписом посадової особи. Заявниця не може відповідати за правильність оформлення трудової книжки, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного СУДУ України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, ідо мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задоволити.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка заповнювалася відділом кадрів Калинівського відділення ВО підприємств швейної промисловості «Подолянка», Вінницької області 01.10.1982 року російською мовою на прізвище - « ОСОБА_11 » належить, в перекладі українською мовою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: