УХВАЛА

17 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 591/7260/23

провадження № 61-12401ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 15 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сумської міської ради про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2024 року через підсистему Електронний Суд ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 15 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 591/7260/23.

Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційних скарг з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України в редакції Закону України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 01 січня 2017 року здійснюється виключно адвокатами.

Як визначено у частині другій статті 50 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із частиною другою статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 28 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Одночасно, Верховний Суд, з урахуванням предмета спору доходить до висновку, що зазначена справа не є малозначною та не відноситься до спорів, що виникають з трудових відносин, відтак представництво інтересів ОСОБА_2 у цій справі може здійснювати виключно адвокат.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційні скарги підписані ОСОБА_1 , який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 23 лютого 2023 року, яка додана до касаційних скарг.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 є адвокатом і уповноважений представляти інтереси ОСОБА_2 саме як адвокат, до касаційної скарги не додано. Крім того, в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 має статус адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, касаційні скарги ОСОБА_2 , які підписані представником ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті до розгляду Верховним Судом та підлягають поверненню, оскільки підписані особою, яка не має права їх підписувати.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 50, 58-60, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Зарічного районного суду міста Суми

від 15 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року визнати неподаними та повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян