Справа № 141/888/23
Провадження №2/141/37/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2024 року с-ще Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,
при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,
сторони в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №141/888/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В провадженні суду перебуває цивільна справа №141/888/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою суду від 18.12.2023 провадження у справі №141/888/23 відкрито, розгляд справи призначено на 18.01.2024.
Ухвалою суду від 18.01.2024 надано відповідачу ОСОБА_2 строк для примирення з позивачем ОСОБА_1 тривалістю шість місяців. Провадження у справі № 141/888/23 зупинено на час, наданий судом для примирення подружжю, до 18 липня 2024 року.
Ухвалою суду від 19.07.2024 провадження у цивільній справі № 141/888/23 поновлено, розгляд справи призначено на 22.08.2024, зобов`язано сторони надати суду власні письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, у зв`язку із закінченням строку для примирення подружжя.
Судове засідання, призначене на 22.08.2024 не відбулось та було відкладено на 10.09.2024, у зв`язку з неявкою сторін.
27.08.2024 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява від 27.08.2024 про відмову від позову. Як убачається зі змісту заяви від 27.08.2024, позивач ОСОБА_1 зазначає, що на даний час примирився з відповідачем ОСОБА_2 , вони знайшли між собою порозуміння та бажають зберегти сім`ю, спільно виховувати дітей та разом проживати. За вказаних обставин, на підставі ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач відмовляється від поданого до суду позову про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , просить суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 10.09.2024 не з`явився, жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.
При цьому, 10.09.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 від 10.09.2024 про розгляд справи без участі відповідача, не заперечує проти закриття провадження у справі, у зв`язку із примиренням з позивачем.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 від 27.08.2024 про відмову від позову та матеріали цивільної справи № 141/888/23, доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з наданням забезпечення цивільних прав.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлено зміст, форму, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язкових суб`єктів цивільно-процесуальної правовідносини та гарантій їх реалізації.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.
Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.
Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу, зокрема, позивач має право відмовитися від позову.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Також підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Зокрема, закриття провадження у справі - це форма завершення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення, у зв`язку з виявленням порушення провадження у справі після закінчення процесу, з яким закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи № 141/120/24, предметом позову є розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .
Натомість, відповідно до доводів позивача ОСОБА_1 , викладених у заяві від 27.08.2024, позивач примирився з відповідачем, вони знайшли між собою порозуміння та бажають зберегти сім`ю, спільно виховувати дітей та разом проживати, шлюб не бажають розривати.
За вказаних обставин, суд доходить висновку, що станом на момент розгляду справи №141/888/23 та ухвалення судом судового рішення, позивач відмовився від позову, у зв`язку з чим між сторонами не залишилося неврегульованих питань.
Разом з тим, частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Суд звертає увагу сторін, що прийнята судом відмова від позову при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду з аналогічною вимогою (відмова від позову про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів, про позбавлення батьківських прав тощо не позбавляє сторін звернутися до суду із тим самим позовом).
Враховуючи викладене, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 від 27.08.2024 про закриття провадження підлягає задоволенню, а провадження у справі № 141/888/23 підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічні положення закріплено й у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Як убачається з матеріалів справи № 141/888/23, при зверненні з даним позовом до суду позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № 9325-5550-6185-0829 від 30.11.2023.
З огляду на вказані норми Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд доходить висновку про повернення позивачеві 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду, із державного бюджету у розмірі 536,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 133, 141, 206, 255, 256, 258, 260, 261, 274-279, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Заяву позивача ОСОБА_1 від 27.08.2024 про відмову від позову задовольнити.
2. Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
3. Провадження у цивільній справі № 141/888/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відмовою позивача від позову.
4. Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету України 50% судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок), сплаченого згідно квитанції № 9325-5550-6185-0829 від 30.11.2023.
5. Копію ухвали направити сторонам по справі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Климчук