Справа № 362/5040/24
Провадження 2/362/2452/24
У х в а л а

"09" серпня 2024 р. року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області МартинцоваІ.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла дана позовна заява.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Мартинцову І.О.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачем заявлено декілька позовних вимог, а саме: посилаючись на положення ст. 293 ЦПК України (окреме провадження) позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 14.05.2014 року, актовий запис № 423. Крім того, позивач просить залишити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, відповідно до вимог ст. 161 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст. 109 Сімейного кодексу України та ст. 293 ЦПК України ( окреме провадження).

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Натомість, як свідчить заява про розірвання шлюбу, її подано виключно від імені позивача. Зазначене позбавляє суд можливості перевірити наявність взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу.

Разом з тим, визначаючи склад учасників справи, позивачем в першій частині позову дружині присвоєно статус «Відповідача», а в іншій часині позову як «Позивача 2», що позбавляє суд можливості точно встановити в якому провадженні подано позов.

Позивачем долучено до матеріалів справи нотаріально посвідчений договір, за яким визначено місце проживання неповнолітньої дитини разом з ним. Однак, прохальна частина позову, з невідомих суду причин, містить вимогу про залишення місця проживання дитини з ним, що також ставить під сумнів досягнення згоди між подружжям і в питанні визначення місця проживання дитини.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку існування спору щодо місця проживання дитини в силу вимог ч. 4,5 ст. 19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В позовній заяві міститься посилання на судову практику щодо розмежування юрисдикції спорів за участю органів опіки та піклування, проте заявляючи вимогу про визначення місця проживання дитини, позивачем не долучено письмовий висновок щодо розв`язання спору та не залучено орган опуки та піклування до участі в справі.

Судом встановлено, що даний позов сформовано та подано через систему «Електронний суд».

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.177ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Тобто в інших випадках, позивач повинен подати до суду примірник позовної заяви з додатками для направлення учасникам процесу.

Позивачем долучено до матеріалів справи лише квитанцію про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету представника позивача ОСОБА_4 , однак, у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, не надано відомостей щодо направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Вищезазначені недоліки позову у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статями 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.О. Мартинцова