Провадження № 2/127/3384/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2024 року м. Вінниця
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.
Ухвалою суду від 25.07.2024 позовну заяву прийнято до провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
10.09.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Деркача В.Г. та представників відповідача адвоката Піпко А.М. та ОСОБА_1 надійшла спільна заява про роз`єднання та виділення у самостійне провадження позовних вимог про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що у відзиві на позовну заяву зазначено, що відповідач визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу у повному обсязі. Разом з цим 09.09.2024 між сторонами укладено мирову угоду щодо утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка подана на затвердження до суду. Наведена заява мотивована тим, що процесуальний закон не містить приписів щодо можливості укладення мирової угоди у справах про розірвання шлюбу, натомість у справах про стягнення аліментів це є можливим, у зв`язку з чим представники сторін вважають, що існує потреба у роз`єднанні позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в самостійні провадження.
Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про роз`єднання позовних вимог, прихожу до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Враховуючи наведені вище норми цивільного процесуального закону, суд вважає, що розгляд заяви про затвердження мирової угоди укладеної між сторонами в межах позовних вимог про стягнення аліментів та розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу, в одному провадженні не призведе до ускладнення вирішення справи, оскільки законодавством встановлено процесуальну можливість ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зазначеної заяви представників сторін про роз`єднання та виділення у самостійне провадження позовних вимог про розірвання шлюбу.
Керуючись ст. ст. 188, 259 ЦПК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: