Провадження №: 2/336/129/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Савеленко О.А.,

за участю секретаря Подліянової Т.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання протиправним наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Луньова С.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання протиправним наказу.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до АТ «Мотор Січ» з 16.12.2020 на посаду спеціаліста ДЕБ на підставі наказу від 15.12.2020 № 767. Впродовж січня-листопада 2022 року ОСОБА_1 постійно нараховувалась та виплачувалась доплата службовцям за ІТ (код 0351) у відповідних розмірах за відпрацьований час. У грудні 2022 року та в січні 2023 року нарахування та виплати ОСОБА_1 вказаної доплати за відпрацьований час не було здійснено. Адміністрацією АТ «Мотор Січ» про зміни систем та розмірів оплати праці за два місяці перед фактичним припиненням у грудні 2022 року нарахування та виплати відповідної доплати в порядку визначеному ст.ст. 32 та 103 КЗпП України ОСОБА_1 не повідомлялося. 30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації АТ «Мотор Січ» із письмовою заявою про звільнення із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору (п. 3 ст. 38 КЗпП України). Проте, у відповідності до наказу АТ «Мотор Січ» від 30.01.2023 № 197 ОСОБА_1 було звільнено з посади спеціаліста ДЕБ за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП України без конкретизації підстави звільнення, про що внесений відповідний запис до трудової книжки. Вихідна допомога ОСОБА_1 при його звільненні із займаної посади 30.01.2023 адміністрацією АТ «Мотор Січ» не нараховувалась та не виплачувалась.

Вважає, що вказаними діями відповідача були порушенні трудові права ОСОБА_1 , які полягають у невиплаті доплати службовця ІТ, невиплаті вихідної допомоги при звільненні, несвоєчасному здійсненні з ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні.

Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних переживаннях відносно протиправної поведінки відповідача відносно нього, через що у позивача виникли труднощі у належному рівні утримувати себе та свою родину (дружину, сина та двох дочок) у важкий час та після втрати роботи під час військової агресії Росії проти України. Через нестачу коштів в родині ОСОБА_1 постійно виникали побутові конфлікти, неповнолітні діти не були в достатній мірі забезпеченні в утриманні та дозвіллі, постійно були обмежені в повсякденних витратах. Крім того, для захисту своїх порушених прав позивач був змушений неодноразово витрачати значний час на підготовку заяв (вимог) до відповідача із вимогами провести повний розрахунок при звільненні, внести зміни до записів у трудовій книжці; витрачати свій вільний час для додаткового звернення за консультаціями та професійною правничою допомогою у адвоката та інших фахівців у галузі права. Моральну шкоду оцінює в 15 000,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просить визнати незаконним наказ про звільнення від 30.01.2023 № 197 та зобов`язати АТ «Мотор Січ» видати наказ про внесення змін до наказу від 30.01.2023 № 197 про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста ДЕБ на підставі, зазначеній у заяві від 30 січня 2023 року за ч.3 ст.38 КЗпП України з 30 січня 2023 року; зобов`язати АТ «Мотор Січ» внести зміни записів до трудової книжки ОСОБА_1 в частині звільнення з посади спеціаліста ДЕБ за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України з 30 січня 2023 року та повернути трудову книжку; зобов`язати АТ «Мотор Січ» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату службовцям за ІТ (код 0351) за відпрацьований час у грудні 2022 року та у січні 2023 року; зобов`язати АТ «Мотор Січ» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі тримісячного середнього заробітку; стягнути з АТ «Мотор Січ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 15000,00 грн.

Рух справи. Позиція учасників справи.

Ухвалою судді від 03.03.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

14.12.2023 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання.

19.04.2023 від представника відповідача АТ «Мотор Січ» надійшов відзив на позовну заяву, у якій адвокат Фофанов Я.Л. просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування заяви представник вказав, що встановлення працівникам за підсумками їх праці доплати є правом керівника по узгодженню з профспілковим комітетом. Згідно п.6 «Положення про стимулювання праці керівників, фахівців,технічних службовців та робочих за основні результати праці» від 29.07.2011 року, доплати не є стабільними і гарантованими, вони можуть бути зменшені або не виплачуватись при невиконанні показників роботи підрозділу. Позивач з 27.12.2022 по 27.01.2023 знаходився на лікарняному, тому йому не була нарахована доплата за видом нарахування «0351».

Стосовно виплати вихідної допомоги, вказав, що діючим колективним договором АТ «Мотор Січ» не передбачено виплату вихідної допомоги при звільненні із займаної посади з будь-яких причин.

Стосовно підстав звільнення ОСОБА_1 , представник відповідача посилався на те, що у заяві на звільнення позивач просив звільнити його з заводу на підставі п.3 ст.38 КзПП України 30.01.2023 в зв`язку з порушенням ст.2-2 КзПП України, а саме безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень), а саме зняття доплати службовцям та ІТР (код 351) за грудень 2022 року.

При цьому, стверджує, що відповідачем не було порушено законодавство про працю та не вчинявся мобінг відносно позивача, тому відсутні підстави для визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_1 №197 від 30.01.2023. Заперечив і проти стягнення моральної шкоди, оскільки таку вимогу вважає безпідставною. Стосовно витрат на правничу допомогу, вказав що вважає їх завищеними.

25.04.2024 представником позивача адвокатом Луньовим С.М. через підсистему «Електронний суд» до суду подано відповідь на відзив, у якій представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до заяви від 30.01.2023 ОСОБА_1 просив звільнити його на підставі п. 3 ст.38 КЗпП України, а саме через невиконання роботодавцем положень ст. 2-2 КЗпП України, за безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та заохочень, а саме зняття доплати службовцям ІТР (код 351). За листопад 2022 року у грудні 2022 року та за грудень 2022 року у січні 2023 року на підставі наказів АТ «Мотор Січ» ОСОБА_1 не були виплачені набавки за підсумками виробничої діяльності за шифром в/о 351 доплата по положенню ИТП службовцям, при тому що іншим працівникам АТ «Мотор Січ» по підрозділу (ДЕБ,) в якому працював ОСОБА_1 така надбавка нараховувалась та виплачувалась на підставі наказів № 383 від 28.12.2022 та № 35 від 30.01.2023. Вказаними діями стосовно ОСОБА_1 адміністрацією АТ «Мотор Січ» створювалась напружена та образлива атмосфера, що змушувала його недооцінювати свою професійну придатність. ОСОБА_1 було відпрацьовано в грудні 2022 року 26 календарний днів (або 18 робочих днів) та в січні 2023 року 1 календарний день (1 робочий день), проте надбавка за фактично відпрацьований час ОСОБА_1 не була виплачена. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з будь-якими наказами або іншими внутрішніми документами про невиконання ним будь-яких виробничих результатів або про позбавлення його доплати службовцям. Тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 в період з 27.12.2022 по 27.01.2023 пов`язана в тому числі із поважними причинами, проходженням за направленням медичної комісії Військкомату медичного обстеження на підтвердження хронічних захворювань (гіпертонічної хвороби тощо). Протягом грудня 2022 року та січня 2023 року щодо ОСОБА_1 мало місце застосування психологічного та економічного тиску з боку адміністрації АТ «Мотор Січ», до яких зокрема належить нерівна оплата за праці

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Луньов С.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.

При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне.

Наказом АТ «Мотор Січ» № 767 про прийняття на роботу від 15.12.2020 ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 16.12.2020 на посаду спеціаліста підрозділу ДОБ (а.с.193 т.1).

30.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до начальника підрозділу УК ОСОБА_4 із заявою про звільнення, у якій просив звільнити його з заводу на підставі п.3 ст.38 КзПУ 30.01.2023 в зв`язку з порушенням ст.2-2 КзПУ безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень), а саме зняття доплати службовцям та ІТР (код 351) за грудень 2022 року (а.с.10,194 т.1).

Згідно з наказом АТ «Мотор Січ» № 197 про припинення трудового договору від 30.01.2023 ОСОБА_1 звільнений 30.01.2023 за власним бажанням (а.с.9, 195), про що зазначено у трудовій книжці ОСОБА_1 , підстава звільнення ст.38 КЗпП України (а.с.11-12 т.1).

Згідно з розрахунковим листком від 04.01.2023 ОСОБА_1 , за грудень 2022 року останньому було нараховано за 18 робочих днів: погодинна оплата, виплата індексації; персональна надбавка; залишок невиплаченої зарплатні; прибутковий податок, профспілковий збір, воєнний збір (а.с.13 т.1).

Згідно розрахункових листів за вересень 2022 року, жовтень 2022 року ОСОБА_1 окрім іншого, також було нараховано доплату службовцям та ІТ (а.с.16-17, 227-240 т.1).

Наказом АТ «Мотор Січ» № 325 від 29.07.2011 введено в дію з 01.08.2011 Положення «Про стимуляцію праці керівників, спеціалістів та технічних службовців за основні результати праці» (а.с.78 т.1).

Положенням «Про стимуляцію праці керівників, спеціалістів та технічних службовців за основні результати праці» визначено право керівників підрозділів за погодженням з профспілковим комітетом встановлювати працівникам за результатами їх праці доплати. Розмір доплати встановлюється індивідуально, але не більше місячного окладу. Доплати не є стабільними та гарантованими, вони можуть бути зменшені або не виплачуватись при невиконанні показників роботи підрозділу. Умовою для виплат є виконання встановлених змінних завдань та відсутність зауважень щодо якості та трудовій дисципліні (а.с.79 т.1).

Наказами АТ «Мотор Січ» № 53 від 23.02.2022, № 87 від 25.03.2022, № 110 від 22.04.2022, № 134 від 26.05.2022, № 155 від 22.06.2022, № 179 від 22.07.2022, № 211 від 23.02.2022, № 238 від 22.09.2022, № 298 від 25.10.2022, № 340 від 22.11.2022, № 383 від 28.12.2022, № 35 від 30.01.2023 наказано керівникам підрозділів за погодженням з просфілковим органом встановити робітникам доплати, враховуючи результати труда та відпрацьований час (а.с.80-93 т.1).

Колективним договором АТ «Мотор Січ» визначено право керівників підрозділів на встановлення доплат працівникам за результатами праці (п.3.6) (а.с.213 т.1).

Рішенням адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Мотор Січ» від 25.01.2021 продовжено дію колективного договору (а.с.223,224 т.1).

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 у грудні 2022 року ОСОБА_1 не нараховано доплату службовцям та спеціалістам за виконання особливих завдань (а.с.94 т.1).

Згідно з довідкою № 56/1 від 23.02.2023, заробіток ОСОБА_1 за листопад грудень 2022 року становить 37246,88 грн., на день 1693,04 грн. (а.с.224 т.1).

Згідно з обліком робочого часу, ОСОБА_1 відпрацював у грудні 2022 року 5 днів, в січні 2023 року 18 днів (а.с.95-96, 196-208 т.1).

27.12.2022 ОСОБА_1 направлено для стаціонарного обстеження в КНП 2МЛ № 6» через сімейного лікаря з діагнозом гіпертонічна хвороба (а.с.131 т.1).

Згідно з листками непрацездатності ОСОБА_1 перебував на лікарняному у наступні періоди: № 6824783-1 (27.12.2022-27.12.2022), № 6836394-1 (28.12.2022-03.01.2023), № 6985200-1 (04.01.2023-06.01.2023), 6072314-1 (09.01.2023-18.01.2023), № 6208505-1 (19.01.2023-19.01.2023), № 6347060-1 (20.01.2023-24.01.2023), № 6414473-1 (25.01.2023-27.01.2023) (а.с.132,209-212 т.1).

Судом досліджено тарифні ставки, схеми посадових окладів, надані представником відповідача (а.с.214-222 т.1).

Згідно наданого представником позивача розрахунку, ОСОБА_1 у грудні 2022 року та січні 2023 року підлягає нарахуванню та виплаті доплата службовцям за ІТ (код 0351) в сумі 25954 грн., з яких 24588 грн. за грудень 2022 року, 1366 грн. за січень 2023 року. Вихідна допомога при звільненні становить 111740,64 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 206 550,90 грн. (а.с.16,17,18 т.2).

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Пунктом четвертим частини другої статті 2-2 КЗпП України визначено, що формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації.

Частиною третьою статті 38 КЗпП України, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Частиною першою статті 47 КЗпП України визначено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Висновки суду.

Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Мотор Січ» на підставі колективного договору, з яким був ознайомлений при прийнятті на роботу, про що зазначено в наказі № 767 про прийняття на роботу від 15.12.2020, який підписаний ОСОБА_1 15.12.2020.

Згідно із статтею 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до статті 13 КЗпП України, статті 7 Закону «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами. У колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо форм, системи, розмірів заробітної плати, інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т. і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угода-ми, гарантії.

Статтею 18 КЗпП України передбачено, що положення колективного договору розповсюджуються на усіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця і працівника.

Частиною другою статті 97 КЗпП України установлені форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат, що встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими ( регіональними ) угодами.

Умовами колективного договору АТ «Мотор Січ» визначено саме право керівників підрозділів на встановлення доплат працівникам за результатами праці (п.3.6 Колективного договору АТ «Мотор Січ»).

Таким чином, як встановлено з матеріалів справи, позивачу не були нараховані та не виплачені відповідні доплати, які не є обов`язковими, за грудень 2022 року, січень 2023 року, коли позивач ОСОБА_1 не виконував безпосередньо роботу та перебував на лікарняному, що підтверджується обліком робочого часу, згідно якого ОСОБА_1 відпрацював у грудні 2022 року 5 днів, в січні 2023 року 18 днів.

Враховуючи, що нарахування такої доплати є правом відповідача, а не його обов`язком, то підстави для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати службовцям за ІТ (код 0351) за відпрацьований час у грудні 2022 року та у січні 2023 року відсутні.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_1 від 30.01.2023 № 197 та зобов`язання АТ «Мотор Січ» видати наказ про внесення змін до наказу від 30.01.2023 № 197 про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста ДЕБ на підставі, зазначеній у заяві від 30 січня 2023 року за ч.3 ст.38 КЗпП України з 30 січня 2023 року, а також щодо зобов`язання АТ «Мотор Січ» внести зміни до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 в частині звільнення з посади спеціаліста ДЕБ за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України з 30 січня 2023 року та повернення трудової книжки, суд зазначає наступне.

Вимоги ч. 3 ст. 38 КЗпП України передбачають, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом із тим, доказів невиконання відповідачем законодавства про працю, умов трудового договору, або вчинення мобінгу щодо позивача, як працівника, суду надано не було.

Позивачем не доведено, що написання заяви про звільнення за власним бажанням було вчинено у зв`язку із вчиненням мобінгу (цькуванням). Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про звернення позивача до вищестоящого керівництва АТ «Мотор Січ», правоохоронних органів з заявою щодо порушення його прав, пов`язаних з мобінгом.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги щодо визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_1 від 30.01.2023 № 197 та зобов`язання АТ «Мотор Січ» видати наказ про внесення змін до наказу від 30.01.2023 № 197 про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста ДЕБ на підставі, зазначеній у заяві від 30 січня 2023 року за ч.3 ст.38 КЗпП України з 30 січня 2023 року, а також щодо зобов`язання АТ «Мотор Січ» внести зміни до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 в частині звільнення з посади спеціаліста ДЕБ за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України з 30 січня 2023 року та повернення трудової книжки задоволенню не підлягають.

Крім того, відсутні підстави щодо стягнення з АТ «Мотор Січ» на користь позивача вихідної допомоги, оскільки чинним законодавством (ст.44 КЗпП України) визначений чіткий перелік підстав ,за яких виплачується вихідна допомога при звільненні.

Оскільки під час розгляду справи факт порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно позивача ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження, вимога про нарахування та стягнення вихідної допомоги задоволенню не підлягає.

Також не знайшло свого підтвердження і завдання моральної шкоди відповідачем ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання протиправним наказу про звільнення відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 А

Відповідач: АТ «Мотор Січ», , місце реєстрації: м. Запоріжжя, пр-т Моторобудівників, 15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Савеленко

17.09.24