ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3681/22
Провадження № 6/210/206/24
У Х В А Л А

іменем України

16 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі:

головуючої судді Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Біди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни, боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягувач у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Л.М,. звернулася до суду із поданням, в якому просить визначити частку майна боржника у спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), про що винести відповідну ухвалу.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначила, що на виконанні в неї перебуває виконавче провадження №75338840 з примусового виконання виконавчого листа №210/3681/22 виданого 21.02.2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» заборгованість за Договором №23-12-20-02-І надання коштів у позику,в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 грудня 2020 року у сумі 388 380,00 грн. (триста вісімдесят вісім тисяч триста вісімдесят гривень 00 коп.), з яких: заборгованість за тілом кредита173 000,00 грн., проценти за користування кредитом 15 380,00 грн., проценти за неправомірне користування кредитом у сумі 200 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ,виданий 27.02.2009 р. Довгинцівським РВ Криворізького МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, будинок 28, офіс 401)штраф за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 23 грудня 2020 року 55 500,00 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 1225 від 19.02.2019 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, будинок 28, офіс 401) пеню згідно договору поруки від 16 червня 2021 року у сумі 20 000,00 гривень (двадцять тисяч гривень 00 коп.) Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ,виданий 27.02.2009 р. Довгинцівським РВ Криворізького МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 1225 від 19.02.2019 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, будинок 28, офіс 401) судові витрати по справі, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 6958,20 грн. (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 20 коп.).

18.06.2024 року на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача та оригінал виконавчого листа №210/3681/22 виданого 21.02.2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на загальну суму заборгованості 450 482,15 грн. та на керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75338842, яку направлено на адресу сторін. 18.06.2024 року керуючись ст. ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника №74613826. 18.06.2024 року керуючись ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем направлено вимогу до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та до ТСЦ МВС №1243, з метою отримання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

Приватним виконавцем було отримано відповідь від електронних банків, про наявність відкритих рахунків, а саме: АТ КБ «ПривтБанк», АТ «Універсал Банк», в подальшому приватним виконавцем здійснено списання коштів з рахунку відкрито в АТ КБ «ПриватБанк» в загальному розмірі 4637,14 грн. Згідно відповіді ПФУ, та ДПС боржник має ознаки доходу 128 соціальні виплати. Згідно відповіді з МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб. 19.07.2024 року до приватного виконавця надійшла заява про зняття арешту із соціальних рахунків від адвоката боржника, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів №75338842, якою знято арешт з рахунку боржника відкритого в АТ КБ «ПриватБанк». Також, 19.07.2024 року надійшло пояснення боржника ОСОБА_1 , в якому остання повідомила, що на даний час не працює, перебуває на утриманні чоловіка, дохід отримує тільки допомогу від держави на утримання малолітньої дитини 800 грн., також зазначила, що на праві власності їй належить транспортний засіб.

29.07.2024 року приватним виконавцем направлено вимогу за адресою боржника, в якій виконавець вимагала надати для проведення опису та арешту майна боржника, з метою подальшої реалізації в рамках вказаного виконавчого провадження, до належного боржнику транспортного засобу. Однак, майно боржником до опису не надано, судове рішення залишається не виконаним.

21.06.2024 року приватним виконавцем в порядку ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» направлено до КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради вимогу, стосовно надання технічної документації на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 . 05.07.2024 року виконавцем отримано відповідь від КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, а саме технічний паспорт на квартиру, за адресою АДРЕСА_4 та свідоцтва про право власності на житло, в якому зазначено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності трьом особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 368, 369, 370 ЦК України, ст.ст. 443, 446 ЦПК України приватний виконавець звернулась до суду з вказаним поданням.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Л.М. не з`явилася. 16 вересня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Жилка Л.М. в якому остання просила розглядати подання за її відсутність.

Боржниця ОСОБА_1 ,стягувач ТОВ «Гелексі Фінанс» та зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень на подання приватного виконавця від них до суду не надходило .

За таких обставин, враховуючи, що неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність її учасників (ч.2 ст.443 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2023 року (справа №210/3681/22; провадження №2/210/248/23), яке набрало законної сили 14.02.2023 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС»,заборгованість за Договором №23-12-20-02-І надання коштів у позику,в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 грудня 2020 року усумі 388 380,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита173 000,00 грн., проценти за користування кредитом 15 380,00 грн., проценти за неправомірне користування кредитом у сумі 200 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» штраф за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 23 грудня 2020 року 55 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» пеню згідно договору поруки від 16 червня 2021 року у сумі 20 000,00 гривень Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, будинок 28, офіс 401) судові витрати по справі, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 6958,20 грн.

18.06.2024 року на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача та оригінал виконавчого листа №210/3681/22 виданого 21.02.2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с. 173-175)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилкою Л.М. від 18.06.2024 року відкрито виконавче провадження №75338842 за заявою представника ТОВ «Гелексі Фінанс» Сабаша А.В. про примусове виконання виконавчого листа №210/3681/22 виданого 21.02.2023 року. (а.с. 176 - 177)

21.06.2024 року приватним виконавцем в порядку ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» направлено до КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради вимогу, стосовно надання технічної документації на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 . (а.с. 196-197)

05.07.2024 року приватним виконавцем отримано відповідь від КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, а саме технічний паспорт на квартиру, за адресою АДРЕСА_2 та свідоцтва про право власності на житло. (а.с. 199-200)

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1999 року виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно до ст. 50 приведеного Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За положеннями ст.443 ЦПК України:

- питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця ч.1);

- суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (ч.2).

Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст.371 ЦК України, згідно з якою Кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Правовий аналіз положень статей дає підстави для висновку, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.

У пунктах 28 і 29 своєї постанови від 15.01.2020 року у справі № 367/6231/16-ц Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18), зробила такий правовий висновок: поняття "визначення частки" і "виділення частки в натурі" є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17 зазначив, що, задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) дійшла висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом у порядку позовного провадження.

Отже, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, то звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України (постанова Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 2-9881/02, провадження № 61-8539св21).

У справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає. Стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору.

Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).

Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 367/5663/21 (провадження № 61-4852св23).

У вказаній справі, підставою звернення приватного виконавця до суду із цим поданням стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення та, на переконання приватного виконавця, є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким він володіє спільно з іншою особою. Таке майно є спільною сумісною власністю боржника та інших осіб, частку боржника в цьому майні не визначено.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішення від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, враховуючи, що рішення суду боржницею не виконується добровільно, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення на майно, яке разом з тим ускладнено через те, що частка боржниці у спільній сумісній власності не визначена, суд вважає подання приватного виконавця таким, що підлягає задоволенню, зважаючи при цьому на те, що рішення суду повинно бути виконане і на державного виконавця законом покладається обов`язок вжити вичерпних заходів до його виконання.

Слід також зазначити, що визначення такої частки не призведе до звуження належних боржниці прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 443 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни, боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягувач у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» про визначення частки майна боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , якою вона володіє спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н. Ю. Вікторович