Головуючий у суді першої інстанції: Мальцев Д.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року про зупинення провадження у справі № 761/29094/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури, Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про припинення повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, постановлену у складі судді Мальцева Д.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури, ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про припинення повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просив визнати незаконним наказ Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури від 27 липня 2023 року №35-ОС про припинення його повноважень шляхом звільнення його з посади начальника Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ренійського морського порту) в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; визнати незаконним наказ Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ренійського морського порту) від 07 серпня 2023 року № 525-К/21 про припинення його повноважень шляхом звільнення його з посади начальника Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ренійського морського порту) в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, а саме 07 серпня 2023 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; поновити його на посаді начальника Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ренійського морського порту) з 07 серпня 2023 року та стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 серпня 2023 року по 08 лютого 2024 року в розмірі 577 842,44 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури, ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про припинення повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 573/1020/22 (провадження № 14-40цс23).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно перейшов із спрощеного до розгляду справи в загальному позовному провадженні, чим порушив баланс рівності сторін та надав можливість відповідачам заявити клопотання про зупинення провадження у справі. Також, вважає, що у суду першої інстанції в будь-якому випадку були відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №573/1020/22, оскільки дана справа не є подібною до справи № 573/1020/22, яка переглядається Великою Палатою Верховного Суду. Фактичні обставини справи та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин цих справ мають суттєві відмінності.

Перейма Д.О. , який діє в інтересах ДП «Адміністрація морських портів України», та Лов`як С.С. , яка діє в інтересах Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури, подали відзиви на апеляційну скаргу. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення. Заперечували проти доводів позивача, вважають їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі №761/29094/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури, ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про припинення повноважень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 573/1020/22, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками перегляду зазначеної справи Великою Палатою Верховного Суду має бути сформований висновок чи поширюється додаткова підстава розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбачена п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, - припинення повноважень посадових осіб лише на членів виконавчого органу господарських товариств, а також про те, чи поширюється положення п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України на посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування, зупинення провадження до закінчення перегляду у касаційному порядку вищезазначеної справи є необхідним з метою формування єдиної правозастосовчої практики, дотримання основних засад цивільного судочинства, справедливого, неупередженого та правильного вирішення спору.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Відтак, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (ст. 403 ЦПК України).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Така підстава зупинення провадження у справі як перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду має на меті забезпечення єдності судової практики, яку можна досягти завдяки передбаченим процесуальним законом механізмам.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 17 вересня 2020 року в справі №557/457/19 та від 19 квітня 2021 року в справі №393/135/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що припинення його повноважень на посаді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є незаконним, оскільки він не є посадовою особою у розумінні норм ГК України, ЦК України та КЗпП України з цитуванням висновків Верховного Суду у справі № 127/10201/20 і, відповідно, його посада не відноситься до кола суб`єктів трудових правовідносин, до яких може застосовуватись додаткова підстава звільнення, яка передбачена вказаною нормою права.

При цьому ухвалою від 21 червня 2023 року Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №573/1020/22 (провадження № 61-587св23) з підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 ЦПК України, для відступу від висновків, висловлених у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі № 815/3200/16 (адміністративне провадження № К/9901/19991/18); від 06 серпня 2020 року у справі № 186/294/16-а (адміністративне провадження № КУ9901/103 59/19), та викладення висновку чи поширюється додаткова підстава розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, - припинення повноважень посадових осіб лише на членів виконавчого органу господарських товариств, а також про те, чи поширюється положення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України на посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, враховуючи, що для надання правової оцінки правовідносинам у даній справі №761/29094/23, має значення правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №573/1020/22 (провадження №14-40цс23) щодо застосування норми пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №573/1020/22 (провадження №14-40цс23).

Зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на безпідставність переходу судом із спрощеного провадження до розгляду справи в загальному позовному провадженні, оскільки такі посилання не спростовують висновків суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Також, колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що правовідносини у даній справі та у справі №573/1020/22, яка перебуває на розгляді Великої палати Верховного Суду, не є подібними, оскільки предметом розгляду Великої Палати було питання застосування положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, яка була визначена правовою підставою для звільнення позивача.

Отже, зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №573/1020/22 не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України та направлене на забезпечення об`єктивного та правильного розгляду справи по суті, що і є завданням цивільного судочинства. При цьому у колегії суддів відсутні підстави вважати, що такі дії суду першої інстанції направлені на затягування розгляду справи.

Крім того, як було встановлено колегією суддів, постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 липня 2024 року закінчено перегляд в касаційному порядку справи №573/1020/22, тобто, на даний час відпали підстави, у зв`язку з якими судом було зупинено провадження.

Відтак, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі на час розгляду апеляційної скарги не є ухвалою, яка перешкоджає розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді