Справа №464/4038/22 Головуючий у 1 інстанції:Теслюк Д.Ю.
Провадження №22-ц/811/1264/23 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні представниці позивача Львівської міської ради Тарасович О.І., відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Теслюка Д.Ю. від 29 березня 2023 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року позов задоволено.

Звільнено самовільно зайняту ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Звільнено самовільно зайняту ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарських споруд «Н 2» та «Н 3», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Звільнено самовільно зайняту ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу навісу «2», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Звільнено самовільно зайняту ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу цегляного гаражу «КН» та навісу «3», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 29 березня 2023 року в частині: «Звільнити самовільно зайняту ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу цегляного гаражу «КН» та навісу «З», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору». Та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким відмовити в частині позовних вимог до ОСОБА_2 у повному обсязі.

Не погоджується з рішення суду в частині звільнення самовільно зайнятої ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення з неї судового збору так, як воно, на думку апелянта, винесено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, та без належної оцінки судом всіх належних обставин та доказів. Зазначає, що вона стала власником квартири АДРЕСА_3 лише в 2018 року, коли придбала дану квартиру з аукціону за погодженням іпотекодержателя ПАТ «Альфа-Банк». На той момент вказані в план-схемі земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022р. цегляний гараж «КН» та навіс «З» вже існували багато років. Наголошує, що вона не здійснювала жодного будівництва на вказаній позивачем у земельній ділянці, тому й не може бути відповідачем по цій справі. Звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позовної заяви окрім складених позивачем Актів обстеження земельної ділянки, що по своїй суті є лише суб`єктивним твердженням працівників позивача. Вказує на те, що господарські споруди збудовані та використовуються мешканцями цього будинку вже протягом більш ніж 50- ти років. З моменту використання цих господарських будівель вона не отримувала жодних приписів, скарг, вимог від органів місцевого самоврядування та від ОСОБА_1 . У зв`язку із цим, вважає, що Львівська міська рада також пропустила строк позовної давності, визначений чинним законодавством України.

В судове засідання окрім представниці позивача Львівської міської ради Тарасович О.І. та відповідачки ОСОБА_1 , решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці позивача та відповідачки у заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, матеріли інвентаризаційних справ обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» житлових будинків за адресою: м.Львів, вул.Дністерська, буд.21 та м.Львів, вул.Дністерська, буд.23, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заяв про зміну предмета позову, відзивів на позовну заяву, апеляційної скарги, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України, 116, 125, 152, 212 Земельного кодексу України, 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», 256, 261, 376, 386 Цивільного кодексу України, 90 Земельного кодексу України та задовольняючи позов, виходив з того, що відповідно до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 №92 від 08.10.2021, головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_5 , провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_6 , за участю головного спеціаліста відділу житлового господарства Сихівської районної адміністрації Фостій З.В., головного спеціаліста юридичного відділу Сихівської районної адміністрації Нездійминоги А.Ю., в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проведено обстеження земельних ділянок, які розташовані на АДРЕСА_1 на підставі окремого доручення Львівського міського голови від 24.09.2021 №4-2101-299 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 06.10.2021 №199. Вказаним актом, за результатом обстеження земельної ділянки (земельних ділянок), встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_4 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. На земельній ділянці №1 розміщено багатоквартирний житловий будинок, альтанку, навіс на металевих стовпах впритул між житловим будинком та огорожею зі східної сторони («навіс 1» на план схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовними розмірами 5,00м х 2,25м, який обнесено цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план схемі), нежитлова господарська споруда та добудова (яка відсутня в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_5 від 05.02.2002 №637) до багатоквартирного житлового будинку зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_1 . Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_7 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На обстежуваній земельній ділянці розміщено двоповерховий житловий будинок та три господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план схемі). Даним актом також встановлено, що форма власності таких ділянок комунальна, ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельних ділянок не приймалося. Станом на дату складання акта, документи, які посвідчують право користування земельними ділянками № НОМЕР_1 та №2, відсутні (а.с.15-20). Згідно з актом обстеження ділянок на АДРЕСА_1 №21 від 28 червня 2022 року, провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_6 , провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_7 , за участю головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_8 , начальника відділу житлового господарства Сихівської районної адміністрації Задорецької Н.Я., головного спеціаліста юридичного відділу Сихівської районної адміністрації Кузів О.М., начальника технічного відділу ЛКП «Хуторівка» Канчуги О.М., в присутності ОСОБА_1 , проведено обстеження земельних ділянок, які розташовані на АДРЕСА_1 на підставі листа Сихівської районної адміністрації від 23.05.2022 №4-34-33 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 27.06.2022 №65. Вказаним актом, за результатом обстеження земельної ділянки (земельних ділянок), встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_4 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. Як вбачається з геодезичного знімання, виконаного в 1974 році, на яке нанесений проект будівництва комплексу лікарні на 150 ліжок та поліклінікою на 510 відвідувань за зміну на АДРЕСА_1 (додаток №1 до листа ОСОБА_9 від 10.10.79 №2412), в період здійснення прибудови ОСОБА_1 та ОСОБА_10 спірні господарські будівлі, які розміщені на земельній ділянці №2 уже були наявні. На земельній ділянці №1 знаходиться багатоквартирний житловий будинок, навіс на металевих стовпах між житловим будинком та огорожею зі східної сторони земельної ділянки («навіс 1» на план-схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план-схемі). За словами ОСОБА_1 , згаданий вище «навіс 2» перебуває на стадії демонтажу, проте візуальні ознаки проведення демонтажних робіт відсутні. Станом на дату складання акта, навіс використовується для складання особистих речей ОСОБА_1 . Окрім цього, в північно-західній частині земельної ділянки № НОМЕР_1 розміщено цегляний гараж («КН» на план-схемі), навіс («Навіс 3» на план-схемі). Ця частина земельної ділянки використовується для забезпечення доступу до кв. АДРЕСА_8 та кв. АДРЕСА_9 . Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 111055543, 111049928 від 18.01.2018, кв. АДРЕСА_8 та кв. АДРЕСА_9 належать ОСОБА_2 . Також виявлена металева огорожа на кам`яному фундаменті в західній частині земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка унеможливлює доступ до квартири АДРЕСА_10 . Станом на дату складання акта, мешканці вказаної квартири змушені здійснювати доступ до помешкання через земельну ділянку №3. Містобудівні умови та обмеження на забудову частини земельної ділянки ОСОБА_2 не видавались. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_7 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На земельній ділянці знаходяться двоповерховий житловий будинок та господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план-схемі). Крім того, виявлено альтанку та металевий гараж зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_11 . Претензії у ОСОБА_1 , із її слів, виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди перебувають в користуванні ОСОБА_3 («Н 1» відповідно до план-схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план-схеми) й використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, в зв`язку з відсутністю підвалу в житловому будинку. Під вказаними спорудами облаштовано погреби для зберігання продуктів харчування. Під час проведення обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та суміжних з нею земельних ділянок у м.Львові здійснено фотофіксацію об`єктів. Даним актом також встановлено, що форма власності таких ділянок комунальна, ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельних ділянок не приймалося. Станом на дату складання акта, документи, які посвідчують право користування земельними ділянками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відсутні (а.с.34-39). Обставини, наведені у актах обстеження підтверджуються відповідною фотофіксацією (а.с. 21-31, 40-47). Згідно із Витягом про державну реєстрацію №34810196 від 12.07.2012, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.06.2012, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_12 (а.с.139). Як встановлено в ході розгляду справи та не оспорюється жодним із учасників справи, відповідачка ОСОБА_3 є співвласницею квартири АДРЕСА_12 та користується господарською спорудою «Н 1», яку спорудили її батьки; відповідачка ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_13 та користується господарськими спорудами «Н 2» та «Н 3», які спорудили її батьки; відповідачка ОСОБА_2 стала власником квартири АДРЕСА_3 у 2018 році та користується цегляним гаражем «КН» та навісом «3», які були споруджені ще до купівлі квартири попередніми власниками. Окрім цього, встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є співвласницею квартири АДРЕСА_14 та користується навісом «2» в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно, за відсутності документів, які підтверджують їх права на користування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , на яких знаходяться самочинно збудовані господарські споруди, цегляний гараж та навіси, використовують такі. Суд прийшов до висновку про те, що сукупність наведених норм та встановлених обставин свідчать про те, що дані земельні ділянки перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Львова, Львівською міською радою рішення про надання відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність або у користування не приймалось, відтак об`єкти на таких - господарські споруди, цегляний гараж та навіси є самочинними та підлягають демонтажу за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, відтак позовні вимоги Львівської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва (абз. 1 п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року). Таким чином, оскільки господарські споруди, цегляний гараж та навіси є самочинним будівництвом, відтак з огляду на наведені норми, відсутні підстави для застосування позовної давності.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

У вересні 2022 року в.о. міського голови, перший заступник міського голови заступник міського голови з економічного розвитку ОСОБА_11 звернувся в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просив:

- зобов`язати відповідача ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1»;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарських споруд «Н 2» та «Н 3»;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу навісу «2»;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу цегляного гаражу «КН» та навісу «З».

Згідно із заявою про зміну предмету позову від 24.02.2023 року, просив: звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарських споруд «Н 1», «Н 2» та «Н 3», навісу «2», цегляного гаражу «КН» та навісу «3» за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що до Львівської міської ради звернулась ОСОБА_1 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_14 , стосовно знаходження на прибудинковій території між житловими будинками АДРЕСА_1 господарських споруд (дерев`яних сараїв), користування якими здійснюється мешканками квартир АДРЕСА_15 та АДРЕСА_13 . На підставі вказаного звернення, працівниками ЛКП «Хуторівка» було складено протоколи про адміністративне правопорушення на користувачів господарських споруд (сараїв), які знаходяться між будинками АДРЕСА_1 . На засіданні адміністративної комісії при районній адміністрації 21.10.2020 року розглядалися протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про вчинення ними адміністративного правопорушення за ст.152 КУпАП, а саме за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. Однак, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, розпочаті адміністративні провадження були закриті, так як було встановлено, що господарські споруди збудовані ще у 1965-1966 роках батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . У присутності представників відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові та представників Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 08.10.2021 господарські споруди було оглянуто та складено акт обстеження. Встановлено, що вказані господарські споруди використовуються мешканцями квартир АДРЕСА_15 та АДРЕСА_13 для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування. За результатами обстеження земельної ділянки, згідно акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 08.10.2021 року, встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) використовується мешканцями буд. АДРЕСА_6 . Форма власності: комунальна. Рішень Львівської міської ради щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.19 Земельного кодексу України не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки № НОМЕР_1 не приймалося. Станом на дату складання акту, документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 , відсутні. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_4 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. На земельній ділянці №1 розміщено багатоквартирний житловий будинок, альтанку, навіс на металевих стовпах впритул між житловим будинком та огорожею зі східної сторони («навіс 1» на план схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовними розмірами 5,00м х 2,25м, який обнесено цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план схемі), нежитлова господарська споруда та добудова (яка відсутня в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_5 від 05.02.2002 №637) до багатоквартирного житлового будинку зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_1 . Земельна ділянка № НОМЕР_2 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_16 . Форма власності: комунальна. Рішень Львівської міської ради щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.19 Земельного кодексу України не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки № НОМЕР_1 не приймалося. Станом на дату складання акту, документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 , відсутні. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_7 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На обстежуваній земельній ділянці розміщено двоповерховий житловий будинок та три господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план схемі). Претензії у ОСОБА_1 виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди належать ОСОБА_3 («Н 1» відповідно до план схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план схеми), використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, у зв`язку з відсутністю відповідного місця в підвалі житлового будинку. ЛКП «Хуторівка» скеровано 16.02.2022 відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 попередження про необхідність звільнення нежитлових приміщень (сараїв), які розташовані білі будинків № АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації ЛКП «Хуторівка», приміщення на даний час не вивільнені. Окрім цього, 28 червня 2022 року спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м.Львові, з участю представників Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Хуторівка», в присутності ОСОБА_1 , здійснено обстеження земельних ділянок комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами обстеження земельної ділянки, згідно акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022, встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) використовується мешканцями буд. АДРЕСА_1 . Рішень Львівської міської ради щодо формування земельної ділянки не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки № НОМЕР_1 не приймалося. Станом на дату складання акта, відсутні документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою №1. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_4 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. Як вбачається з геодезичного знімання, виконаного в 1974 році, на яке нанесений проект будівництва комплексу лікарні на АДРЕСА_1 (додаток №1 до листа ОСОБА_9 від 10.10.79 №2412), в період здійснення прибудови ОСОБА_1 та ОСОБА_10 спірні господарські будівлі, які розміщені на земельній ділянці №2 уже були наявні. На земельній ділянці №1 знаходиться багатоквартирний житловий будинок, навіс на металевих стовпах між житловим будинком та огорожею зі східної сторони земельної ділянки («навіс 1» на план-схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план-схемі). За словами ОСОБА_1 , згаданий вище «навіс 2» перебуває на стадії демонтажу, проте візуальні ознаки проведення демонтажних робіт відсутні. Станом на дату складання акта, навіс використовується для складання особистих речей відповідачки ОСОБА_1 . Окрім цього, в північно-західній частині земельної ділянки № НОМЕР_1 розміщено цегляний гараж («КН» на план-схемі), навіс («Навіс 3» на план-схемі). Ця частина земельної ділянки використовується для забезпечення доступу до кв. АДРЕСА_8 та кв. АДРЕСА_9 . Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 111055543, 111049928 від 18.01.2018, кв. АДРЕСА_8 та кв. АДРЕСА_9 належать ОСОБА_2 . Також виявлена металева огорожа на кам`яному фундаменті в західній частині земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка унеможливлює доступ до квартири АДРЕСА_10 . Станом на дату складання акта, мешканці вказаної квартири змушені здійснювати доступ до помешкання через земельну ділянку №3. Містобудівні умови та обмеження на забудову частини земельної ділянки ОСОБА_2 не видавались. Земельна ділянка № НОМЕР_2 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) фактично використовується мешканцями будинку АДРЕСА_1 . Форма власності: комунальна. Рішень Львівської міської ради щодо формування земельної ділянки не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки № НОМЕР_2 не приймалося. Станом на дату складання акту, документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_2 , відсутні. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями будинку АДРЕСА_7 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На земельній ділянці знаходяться двоповерховий житловий будинок та господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план-схемі). Крім того, виявлено альтанку та металевий гараж зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_11 . Претензії у ОСОБА_1 , із її слів, виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди перебувають в користуванні ОСОБА_3 («Н 1» відповідно до план-схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план-схеми) й використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, в зв`язку з відсутністю підвалу в житловому будинку. Під вказаними спорудами облаштовано погреби для зберігання продуктів харчування. Під час проведення обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та суміжних з нею земельних ділянок у м.Львові здійснено фотофіксацію об`єктів. Позивач Львівська міська рада є власником земельної ділянки, на якій розташовані будинки, а також самовільно встановлені об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 , відтак дії відповідачів із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права Львівської міської ради, як власника земельної ділянки, на самостійне володіння, користування та розпорядження нею. Оскільки відповідачі на землях комунальної власності використовують самочинно встановлені об`єкти на АДРЕСА_1 без жодних правовстановлюючих документів, об`єкти було встановлено на земельній ділянці, їм не відведеній, а також без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, дана земельна ділянка підлягає звільненню та приведенню її за рахунок органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції посилався та такі норми закону та практику суду касаційної інстанції.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад.

Статтею 116 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.).

Відповідно до положень ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом б. ч.1 ст.211 та ст. 212 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Згідно зі статтею 1 вказаного Закону самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічні положення закріплені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва), в якому зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Верховний Суд України у справі № 6-130цс13 від 04.12.2013 року висловив правову позицію, відповідно до якої у розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Самочинне будівництво є порушенням встановлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки. Саме таку позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2017 року у справі № 6-579цс17.

Вказаний аналіз норм права колегія суддів вважає підставним та таким, що відповідає правовідносинам, що виникли.

Так, як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом та сторонами не оспорено та не спростовано, - відповідно до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 №92 від 08.10.2021 року, головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_5 , провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_6 , за участю головного спеціаліста відділу житлового господарства Сихівської районної адміністрації Фостій З.В., головного спеціаліста юридичного відділу Сихівської районної адміністрації Нездійминоги А.Ю., в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проведено обстеження земельних ділянок, які розташовані на АДРЕСА_1 на підставі окремого доручення Львівського міського голови від 24.09.2021 року №4-2101-299 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 06.10.2021 року №199.

Вказаним актом, за результатом обстеження земельної ділянки (земельних ділянок), встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_4 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. На земельній ділянці №1 розміщено багатоквартирний житловий будинок, альтанку, навіс на металевих стовпах впритул між житловим будинком та огорожею зі східної сторони («навіс 1» на план схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовними розмірами 5,00м х 2,25м, який обнесено цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план схемі), нежитлова господарська споруда та добудова (яка відсутня в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_5 від 05.02.2002 року №637) до багатоквартирного житлового будинку зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_1 . Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_7 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На обстежуваній земельній ділянці розміщено двоповерховий житловий будинок та три господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план схемі). Даним актом також встановлено, що форма власності таких ділянок комунальна, ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельних ділянок не приймалося. Станом на дату складання акта, документи, які посвідчують право користування земельними ділянками № НОМЕР_1 та №2, відсутні (а.с.15-20).

Згідно з актом обстеження ділянок на АДРЕСА_1 №21 від 28 червня 2022 року, провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_6 , провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_7 , за участю головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування ОСОБА_8 , начальника відділу житлового господарства Сихівської районної адміністрації Задорецької Н.Я., головного спеціаліста юридичного відділу Сихівської районної адміністрації Кузів О.М., начальника технічного відділу ЛКП «Хуторівка» Канчуги О.М., в присутності ОСОБА_1 , проведено обстеження земельних ділянок, які розташовані на АДРЕСА_1 на підставі листа Сихівської районної адміністрації від 23.05.2022 року №4-34-33 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 27.06.2022 року №65.

Вказаним актом, за результатом обстеження земельної ділянки (земельних ділянок), встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_4 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. Як вбачається з геодезичного знімання, виконаного в 1974 році, на яке нанесений проект будівництва комплексу лікарні на 150 ліжок та поліклінікою на 510 відвідувань за зміну на АДРЕСА_1 (додаток №1 до листа ОСОБА_9 від 10.10.79 №2412), в період здійснення прибудови ОСОБА_1 та ОСОБА_10 спірні господарські будівлі, які розміщені на земельній ділянці №2 уже були наявні. На земельній ділянці №1 знаходиться багатоквартирний житловий будинок, навіс на металевих стовпах між житловим будинком та огорожею зі східної сторони земельної ділянки («навіс 1» на план-схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план-схемі). За словами ОСОБА_1 , згаданий вище «навіс 2» перебуває на стадії демонтажу, проте візуальні ознаки проведення демонтажних робіт відсутні. Станом на дату складання акта, навіс використовується для складання особистих речей ОСОБА_1 . Окрім цього, в північно-західній частині земельної ділянки № НОМЕР_1 розміщено цегляний гараж («КН» на план-схемі), навіс («Навіс 3» на план-схемі). Ця частина земельної ділянки використовується для забезпечення доступу до кв. АДРЕСА_8 та кв. АДРЕСА_9 . Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 111055543, 111049928 від 18.01.2018 року, кв. АДРЕСА_8 та кв. АДРЕСА_9 належать ОСОБА_2 . Також виявлена металева огорожа на кам`яному фундаменті в західній частині земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка унеможливлює доступ до квартири АДРЕСА_10 . Станом на дату складання акта, мешканці вказаної квартири змушені здійснювати доступ до помешкання через земельну ділянку №3. Містобудівні умови та обмеження на забудову частини земельної ділянки ОСОБА_2 не видавались. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_7 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_6 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На земельній ділянці знаходяться двоповерховий житловий будинок та господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план-схемі). Крім того, виявлено альтанку та металевий гараж зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_11 . Претензії у ОСОБА_1 , із її слів, виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди перебувають в користуванні ОСОБА_3 («Н 1» відповідно до план-схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план-схеми) й використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, в зв`язку з відсутністю підвалу в житловому будинку. Під вказаними спорудами облаштовано погреби для зберігання продуктів харчування. Під час проведення обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та суміжних з нею земельних ділянок у м.Львові здійснено фотофіксацію об`єктів. Даним актом також встановлено, що форма власності таких ділянок комунальна, ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельних ділянок не приймалося. Станом на дату складання акта, документи, які посвідчують право користування земельними ділянками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відсутні (а.с.34-39).

Обставини, наведені у актах обстеження підтверджуються відповідною фотофіксацією (а.с. 21-31, 40-47).

Згідно із Витягом про державну реєстрацію №34810196 від 12.07.2012 року, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.06.2012 року, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_12 (а.с.139).

ОСОБА_3 є співвласницею квартири АДРЕСА_12 та користується господарською спорудою «Н 1», яку спорудили її батьки; відповідачка ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_13 та користується господарськими спорудами «Н 2» та «Н 3», які спорудили її батьки; відповідачка ОСОБА_2 стала власником квартири АДРЕСА_3 у 2018 році та користується цегляним гаражем «КН» та навісом «3», які були споруджені ще до купівлі квартири попередніми власниками.

Окрім цього, встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є співвласницею квартири АДРЕСА_14 та користується навісом «2» в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою.

Власником спірних земельних ділянок орієнтовною площею 0,1155 га (в тому числі в межах червоних ліній орієнтовною площею 0091 га) за адресою: АДРЕСА_1 та орієнтовною площею 0,1051 га за адресою: АДРЕСА_1 , є Львівська міська рада.

Зважаючи на вказане, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно, за відсутності документів, які підтверджують їх права на користування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , на яких знаходяться самочинно збудовані господарські споруди, цегляний гараж та навіси, такі використовують.

Вказані обставини встановлені судом жодним чином не спростовано відповідачами та доказів на їх спростування не подано.

Зважаючи на те, що у відповідачів відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0204 га; що земельні ділянки перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Львова; Львівською міською радою рішення про надання відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність або у користування не приймалось, відтак об`єкти на таких господарські споруди, цегляний гараж та навіси є самочинними та підлягають демонтажу.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції правомірно встановлено, що доводи, на які посилається позивач, як на підставу позову, належним чином обґрунтовані, ґрунтуються на законі на підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом позовної давності є безпідставними з врахуванням такого.

Частиною другою статті 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до пункту 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва.

Таким чином, самочинне будівництво є триваючим правопорушенням, отже позовна давність не розповсюджується на позови власника про усунення перешкод у користуванні власністю, тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності суд не вбачає.

Що стосується доводів скарги про те, що відповідачка не споруджувала спірного об`єкту, то такі теж слід вважати необґрунтованими, оскільки встановлено наведеними вище доказами та не спростовано відповідачкою, що вона дійсно користується спірними об`єктами без будь-яких дозвільних документів на їх користування та користування земельною ділянкою де вони розташовані, що належить територіальній громаді. Натомість заперечуючи проти позову має намір і надалі використовувати.

Отже, вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

У зв`язку з наведеним апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, визнавши її доводи безпідставними, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра