Справа № 372/4985/24
Провадження № 2-д-8/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м.Обухів

суддя Обухівського районного суду Київської області Зінченко О.М. розглянувши матеріали судового доручення іноземного суду про вручення судових документів,

ВСТАНОВИВ:

До Обухівського районного суду Київської області від Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшло доручення іноземного суду про вручення судових документів.

Відповідно до матеріалів судового доручення, польський суд направив доручення про вручення судових документів ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про прийняття вказаного доручення до виконання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами.

Частиною першою статті 501 ЦПК України передбачено, що доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Суддя враховує, що відповідно до пункту 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року№807-IX, але не пізніше 01 січня 2023 року.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Як вбачається із зазначеної у дорученні адреси місця проживання - ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до підсудності Кагарлицького районного суду Київської області.

Згідно вимог п.2 ч.2 ст.500ЦПК України судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно не належить до юрисдикції цього суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , не підсудне Обухівському районному суду Київської області, тому не може бути прийнятим до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.500, 501 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до виконання доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 .

Повернути Управлінню судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 для направлення за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Зінченко