Справа № 136/1127/24
провадження № 2/136/264/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Вознюк М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04.11.2022 вона та відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано ВДРАЦС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ, актовий запис №3346. Від спільного проживання у шлюбі однією сім`єю із відповідачем, у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на її утриманні. На даний час вони спільно, як чоловік та дружина, не проживають. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання їхнього малолітнього сина. Добровільно відповідач аліменти на даний час також не сплачує. Незважаючи на її неодноразові звернення, відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний надавати. Вона сама не може забезпечити нормального життєвого існування та розвитку їхньої дитини, крім цього зважаючи на те, що в даний час відбувається подорожчання як продуктів харчування так і одягу, вона не в змозі сама в повному обсязі хоча б мінімально задовольнити потреби дитини. Відповідач є працездатним, працює, отримує дохід, а тому позивач вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 13.06.2024 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 18.06.2024 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.11.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №3346 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина знаходяться на утриманні позивача, що не заперечується відповідачем та підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4).

Відповідно до Витягу з Реєстру Турбівської територіальної громади (а.с. 3) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 08.05.2019.

З Витягу №15-15/1185 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.06.2023 (а.с. 5) виданого ОСОБА_4 слідує, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.06.2023 по теперішній час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28.01.1993 по теперішній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 08.05.2019 по теперішній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 18.01.2006 по теперішній час, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.05.2019 по теперішній час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 12.12.2001 по теперішній час та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з 08.05.2019 по теперішній час (а.с. 5).

Таким чином, судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні.

Як зазначено у позові, сторони спільно як чоловік і жінка, не проживають, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач офіційно працює у відділенні Нової Пошти в м. Липовець. Інших дітей на утриманні у відповідача немає. На утримання сина та дружини відповідач на даний час коштів не надає.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За встановлених судом обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами, позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаною вимогою.

Водночас суд звертає увагу, що ст. 84 СК України закріплює право на одержання матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку саме за дружиною, жінкою, а не за одним з батьків, з яким залишилась проживати дитина.

На переконання суду, таке рішення законодавця пояснюється тим, що до досягнення дитиною трирічного віку саме жінка, як матір, перебуває у більш слабкому, більш уразливому становищі, що покладає на батька дитини додатковий обов`язок щодо надання такій жінці матеріальної допомоги.

Відтак, у ст. 84 СК України фактично закріплена презумпція можливості батька дитини надавати матеріальну допомогу матері дитини, спростування якої покладається саме на батька. Тобто саме на батька покладається тягар доказування відсутності у нього можливості надавати таку допомогу.

Відповідач є працездатним, працює та отримує дохід, доказів протилежного суду не надано.

Як було встановлено вище судом, відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо матеріальної неспроможності та неможливості нести аліментний обов`язок по відношенню до дружини, з якою проживає дитина, тому суд виходить з доведеності того факту, що відповідач не має істотних протипоказань до роботи, відтак може надавати матеріальну допомогу позивачу як матері своєї дитини.

Крім цього, суд звертає увагу, що право обирати спосіб стягнення аліментів визначено законодавцем за одержувачем аліментів, тоді як позивач визначила такий спосіб у частці від доходу відповідача.

Вирішуючи питання про розмір допомоги, суд виходить з того, що заявлений позивачем розмір аліментів не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає вимогам розумності та справедливості та сукупний розмір аліментів не буде перевищувати половини доходу відповідача, при цьому, 10.06.2026 спільній дитині сторін вже має виповнитись три роки, що є наслідком припинення такого зобов`язання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, відтак суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі ст.ст. 84, 180-184 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265, 279, 280, 281, 285 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 13.06.2024 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Іванець