головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

10 вересня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року

у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову ГУ ПФ України в місті Києві.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФ України в місті Києві подало апеляційну скаргу, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 176 888 грн 67 коп.

В апеляційній скарзі ГУ ПФ України в місті Києві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року, у якому посилається на частину 1 статті 136 ЦПК України та на статтю 8 Закону України «Про судовий збір».

ГУ ПФ України в місті Києві є позивачем у справі, за подачу позовної заяви до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Однак, за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може відстрочити сплату судового збору лише за клопотанням фізичної особи. Відстрочення судового збору за відповідним клопотанням юридичної особи чинним законодавством не передбачено, а отже, суд не має законних підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зроблено правовий висновок про те, що положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Оскільки у даному випадку платником судового збору є юридична особа - ГУ ПФ України в місті Києві, заявник не має права на відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, апелянт повинен сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення, порядок сплати та розмір якого визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено у розмірі 3 028 грн.

Отже апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 026 грн (3 028 грн х 150 %).

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: ГУК у м.Києві/ Соломян.р н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

В апеляційній скарзі ГУ ПФ України в місті Києві просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 176 888 грн 67 коп.

Однак, прохальна частина апеляційної скарги викладена не чітко та не відповідає вимогам статті 374 ЦПК України, оскільки не містить, що саме слід апеляційному суду зробити з рішення суду першої інстанції та з позовною заявою.

Зі змісту статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, уточнення вимог апеляційної скарги.

Керуючись статтями 359-361 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Не виконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова