Справа № 717/1452/24
Номер провадження2/717/304/24
17.09.2024 року селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судового засідання Глібіщук М.Л.,
законний представник позивача ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явився;
представник законного представника позивача: ОСОБА_2 в судове засідання з`явився,
відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася;
представник служба в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився;
Представник законного представника позивача ОСОБА_4 - адвокат Степаненко А.Т. звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки її заробітку (доходу) щомісяця.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , поданим представником його законного представника ОСОБА_1 - адвокатом Степаненком Артемом Тарасовичем до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування службу в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Алла Соцька подала до суду заяву, в якій позов не визнала та просить розглядати справу у відсутності представника органу опіки і піклування.
Відповідачка ОСОБА_3 викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала.
Суд ухвалив залучити до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування службу в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області.
Суд ухвалив розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення.
Інші заяви та клопотання не надходили.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Представник законного представника позивача ОСОБА_2 позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, та пояснив, що відповідачка займалася та не займається вихованням дитини, не надає матеріальну допомогу дитині, не цікавиться її життям. Тому вона має бути позбавлена батьківських прав, оскільки вона їх фактично не виконує. Також відповідачка є громадянкою Російської Федерації, щодо якої існує рішення про її видворення з України, яке вона не виконала з 2019 року. Крім того висновок органу опіки і піклування службу в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про недоцільність позбавлення батьківських прав необґрунтований, так як до участі в засіданні комісії не було запрошено його, та батьків дитини. Тому у висновку не враховані всі обставини справи, не були взяті пояснення в сусідів не з`ясовано всі необхідні дані для висновку.
Свідок ОСОБА_6 дала суду показання, що вона є рідною сестрою батька дитини ОСОБА_1 в червні 2024 року відповідачка приїжджала в село, коли був її брат у відпустці та зі слів брата вона хотіла забрати якісь документи. Вона фактично з березня 2024 року залишила дитину та проживала десь в м. Хотині з колишнім своїм чоловіком. Дитину фактично виховує вона, коли буває вдома, так як часто перебуває за кордоном на лікуванні та її батько - дід дитини. Приблизно останні шість місяців відповідачка не займається вихованням дитини, не утримує її, не спілкується з дитиною, тому її потрібно позбавити батьківських прав.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю дитини - позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а законний представник позивача ОСОБА_4 є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 23.05.2024 року серії НОМЕР_1 та рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 29.09.2021 року № 717/1169/21.
Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Згідно ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Частиною першою ст. 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.
Згідно ч.1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
Згідно ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч.5 ст. 56 у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
Враховуючи вказані вище вимоги ЦПК України, суд вважає, що законний представник малолітнього позивача в даній справі ОСОБА_5 - ОСОБА_1 мав право на звернення до суду з даним позовом і після відкриття провадження малолітня дитини набула статусу позивача.
Законний представник малолітнього позивача в даній справі ОСОБА_5 - ОСОБА_1 з 24.04.2023 року на даний час проходить службу в Збройних силах України, що визнається сторонами та підтверджується його військовим квитком серії НОМЕР_2 .
Дитини позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту народження виховувався відповідачкою ОСОБА_7 та рішенням суду від 24.01.2024 року ОСОБА_1 був визнаний батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З серпня 2024 року відповідачка не піклується на належному рівні про здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан, не підтримує на належному рівні матеріально дитину - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В порушення вимог ст.81 ЦПК України законний представник позивача ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності підтверджували, що відповідачка ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини та на неналежному рівні виконує свої батьківські обов`язки, передбачені ст. ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.
Дані висновки суду підтверджується висновком органу опіки та піклування Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 11.09.2024 року №76.
Суд відхиляє доводи та докази представника законного представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Степаненка А.Т. у вигляді позитивних характеристик та довідок про стан здоров`я ОСОБА_4 , так як ці документи не підтверджують винну поведінку відповідачки щодо її ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Суд відхиляє доводи та докази представника законного представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Степаненка А.Т. у вигляді рішення про примусове видворення від 22.02.2019 року відповідачки з України, оскільки такі докази є лише припущенням про можливі причини невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, а також не свідчать про умисне невиконання нею таких обов`язків.
позитивних характеристик та довідок про стан здоров`я ОСОБА_4 , так як ці документи не підтверджують винну поведінку відповідачки щодо її ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Також суд відхиляє доводи та докази представника законного представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Степаненка А.Т. у вигляді показань свідка ОСОБА_6 , так як даний свідок може бути зацікавлений в результатах розгляду справи, оскільки є рідною сестрою ОСОБА_1 , в тій частині, що відповідачка умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки даний свідок підтвердила в судовому засіданні, що до березня 2024 року відповідачка належним чином виконувала свої батьківські обов`язки і покинула дитину через непорозуміння з її братом ОСОБА_1 , з яким вона проживала в шлюбі, а потім проживала без реєстрації шлюбу. Також свідок вказала, що вона часто виїжджає на лікування за кордон, і в цей період дитину виховує її батько, тобто дідусь дитини.
Також показання свідка ОСОБА_6 про те, що в червні 2024 року відповідачка приїжджала за місцем їхнього проживання з братом для того щоб забрати якісь документи, суперечать висновку органу опіки та піклування Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 11.09.2024 року №76, з якого вбачається, що 25.06.2024 року представниками органу опіки і піклування було обстежено умови проживання дитини - ОСОБА_5 і станом на 25.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 перебував у короткостроковій відпустці, а малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю ОСОБА_3 , так як батько перебуває в зоні бойових дій, умови проживання дитини задовільні і хоча батьки офіційно розлучені, та стосунки між ними приязні і дружні.
Разом з тим при обстеженні умов сім`ї лише 06.08.2024 року було встановлено, що мати з дитиною були відсутні, а зі слів родичів дитина перебувала зі свідком ОСОБА_6 , з якою представники органу спілкувались і яка повідомила, що відповідачка залишила її дитину і станом на 06.08.2024 року вихованням та матеріальним утримання м дитини не займається.
Суд відхиляє доводи представника законного представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Степаненка А.Т. що висновок органу опіки і піклування зроблений передчасно, так як комісія не запросила батьків дитини та його на засідання, оскільки з дослідженого судом висновку органу опіки та піклування Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 11.09.2024 року №76, вбачається, що батьки дитини були обізнані 25.06.2024 року про роботу комісії, яка обстежувала умови проживання дитини та її виховання та батьки, відповідно, мали можливість надавати комісії всі необхідні дані для складання відповідного висновку, проте жодних дій щодо надання пояснень, документів іншої інформації про протиправну поведінку відповідачки щодо виховання її дитини, комісії не надали, в тому числі під час повторного обстеження умов проживання дитини 06.08.2024 року.
Відтак, суд вважає, що висновок органу опіки та піклування Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджений рішенням виконавчого комітету Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 11.09.2024 року №76 прийнятий відповідно до вимог законодавства та з урахуванням ставлення батьків до виховання дитини, якій не виповнилося навіть півтора року.
Отже, між законим представником позивача, позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання та утримання дитини.
Суд вважає, що в діях відповідачки має місце бездіяльність, яка порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідачка порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Проте суд вважає, що такі протиправні дії відповідачки існують нетривалий час і суд погоджується з позицією служби в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області та вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони тривалий час умисно не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти
Тому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова). Крім того відповідно до п.18 вказаної вище Постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вказані вище обставини справи, з огляду на вік дитини та нетривалий час невиконання відповідачкою на належному рівні батьківських обов`язків, враховуючи законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.
В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідачка також не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що вона на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує матеріально свою дитину відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в позові ОСОБА_5 , поданий законним представником ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьою особою яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 слід відмовити повністю.
Суд також вважає, що слід попередити відповідачку ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд вважає, що слід покласти на орган опіки і піклування службу в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо її дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі ст. ст. 150, 164-166, 180-183, 191 СК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 4,12,19,27,48,81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України , суд, -
В позові ОСОБА_5 , поданому представником його законного представника ОСОБА_1 - адвокатом Степаненком Артемом Тарасовичем до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.
Попередити відповідачку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Покласти на орган опіки і піклування службу в справах дітей Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо її дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд даного заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17.09.2024 року.

Суддя