Справа № 345/3951/24
Провадження № 2-о/345/161/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В. В.

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи

Новицької сільської ради Мазур Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Новицька сільська рада Калуського району, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, а саме просить встановити факт, що ОСОБА_1 є єдиною особою, який здійснюватиме постійний догляд на безоплатній основі за братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом 2-ї групи, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , який його потребує, відповідно до законодавства України.

Заяву мотивує тим, що він зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 разом із мамою ОСОБА_4 та братом ОСОБА_3 . Згідно висновку ЛКК № 2236 від 02.05.2023 року ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи, стан хворого важкий, не здатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 22.05.2024 року тільки заявник ОСОБА_3 може здійснювати постійний догляд за братом особою з інвалідністю 2 групи, який потребує постійного стороннього догляду. Їхня мама ОСОБА_4 пенсіонерка, у зв`язку із погіршеням стану здоров`я на підставі виписки з протоколу ЛКК №765 від 15.05.2024 року потребує постійного амбулаторного лікування, перебуває на «Д» обліку та не може здійснювати догляд за сином. Брат ОСОБА_3 неодружений, дітей немає. Тому фактично лише заявник може здійснювати догляд як за братом, так і за мамою. Інших осіб, які могли б здійснювати такий догляд, не має.

Фактично через мобілізацію заявника в ЗСУ, його брат залишився без догляду та піклування. Встановлення судом факту постійного догляду на безоплатній основі має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати права, існування яких зумовлено даним фактом, а саме для звільнення з лав ЗСУ. Законом не передбачено іншого поряду його встановлення. Тому заявник змушений звернутися із вищевзаною заявою до суду.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали з вищенаведених підстав. Пояснили, що заявник ОСОБА_1 є єдиною особою, яка може здійснювати догляд за його хворим братом ОСОБА_3 . Наголосили, що, окрім судового, немає іншого способу встановити факт, що ОСОБА_1 є єдиною особою, який здійснюватиме постійний догляд на безоплатній основі за братом ОСОБА_3 , оскільки акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3 від 22.05.2024 року, складений комісією в складі старости Підмихайлівського старостинського округу Мазур Х.М., адміністратора відділу ЦНАП ОСОБА_5 , депутата Новицької сільської ради ОСОБА_6 військова частина відмовляється брати до уваги, як підставу для надання відстрочки від призову на військову службу. Тому просять заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Новицької сільської ради Калуського району в судовому засіданні поянила, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи, він не здатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду. Спочатку за ним доглядала його мати ОСОБА_4 . Проте цього року її стан здоров`я значно погішився, потребує постійного лікування, а тому вона з об`єктивних причин не може доглядати за сином ОСОБА_3 . Тому дійсно лише ОСОБА_1 є єдиною особою, яка може здійснювати догляд за своїм братом ОСОБА_3 . Тому представник Новицької сільської ради не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 пр встановлення факту.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суддя доходить висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у частині першійстатті 315 Цивільного процесуального кодексу України, однак не є вичерпним.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року № 560/17953/21.

Таким чином, встановлення фактів, що мають юридичне значення: може відбуватися в позасудовому і судовому порядку.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Крім того, відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024року у справі № 560/17953/21).

Судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 , предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту здійснення заявником постійного догляду на безоплатній основі за братом ОСОБА_3 особою з інвалідністю ІІ групи, який потребує постійного стороннього догляду відповідно до законодавства України.

Формулювання у прохальній частині заяви вимоги про встановлення факту, що заявник є єдиною особою, яка «здійснюватиме постійний догляд на безоплатній основі за особою з інвалідністю ІІ групи», суд розцінює, як спробу ввести суд в оману щодо справжності заявлених вимог, оскільки з описової та мотивувальної частини заяви вбачається, що фактично заявник просить встановити власне факт здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, яка потребує постійного стороннього догляду.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, у тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги», Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 року № 1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» надавачами соціальних послуг, зокрема, є фізичні особи, які включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Пунктом 3 частини 6статті 13цьогоЗакону для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до Закону України «Про соціальні послуги», передбачена можливість надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, проте для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Відповідно до ч. 6 ст.15 Закону України «Про соціальні послуги» формування Реєстру здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг.

Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2021 року № 99.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021року №1040 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.

Для отримання права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації позасудовий порядок встановлення факту постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи передбачений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024р. №560.

Зокрема, відповідно до п.58-1 вказаного Порядку військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї другого ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд. Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї третього ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого і другого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.

З вказаного вбачається, що законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду, порядок визначення статусу осіб, зокрема, надавачів соціальних послуг, з`ясування питання щодо відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, а рішення, відмова (дія, бездіяльність) щодо визначення такого статусу підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Необхідність такого догляду та сам факт його здійснення, встановлюється уповноваженим органом на підставі поданих документів.

У контексті наведеного, Верховний Суд у постанові від 05.06.2024року по справі № 283/1199/23 зазначив, що законодавець унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду у чинному законодавстві про мобілізаційну підготовку та порядок мобілізації. Зокрема, у місцевому органі виконавчої влади передбачено створення комісіїіз встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка, з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки матеріалів, складає акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (пункт 9статті 23Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 62, додаток 8 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Таким чином, законодавством визначено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує соціальної послуги з догляду,про встановлення якого просить заявник, у зв`язку з чим, такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства, що відповідає правовій позиції Верховного Суду висловленій у постанові від 05.06.2024 по справі № 283/1199/23.

У разі невизнання уповноваженими особами державних органів та установ, в яких заявник має намір офіційно підтверджувати факт, що він здійснює постійний догляд за братом, заявник не позбавлений можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у судовому порядку. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній. Близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18.

Пунктом 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року в справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі № 9901/497/18 зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що встановлено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду, суд доходить висновку, що даний позов про встановлення факту, що заявник є єдиною особою, яка здійснюватиме постійний догляд за братом ОСОБА_3 - особою з інвалідністю ІІ групи, не підлягає розгляду судом загальної юрисдикції в порядку окремого провадження.

Отже, зважаючи, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд доходить висновку, що слід закрити провадження у вказаній цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити, що заявник має право звернутись в позасудовому порядку, та в разі відмови суб`єктом владних повноважень оскаржити дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Новицька сільська рада Калуського району, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.09.2024 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ