"13" вересня 2024 р. Справа № 363/2859/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, що зареєстрований 19.03.2016 Новосілківською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис №3.

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

А відповідно до частини восьмої статті 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді №641591 від 13.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.

У позовній заяві про розірвання шлюбу, позивач зазначила адресу місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

18.06.2024 до суду надійшла інформація від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, відповідно до якої, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться.

28.06.2024 до суду надійшла відповідь від Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, відповідно до якої, у реєстрі територіальної громади відомості щодо зареєстрованого/задекларованого місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Таким чином, відомості щодо місця проживання (перебування) відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , зазначені у позовній заяві позивачем, суперечать відомостям, що були отримані судом у порядку частини шостої та восьмої статті 187 ЦПК України.

Крім цього, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.06.2024 витребувано від Міністерства соціальної політики України, інформацію щодо зареєстрованого та/або фактичного місце проживання/перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.07.2024 до суду, від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь, що станом на 04.07.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про запитувану особу інформація відсутня.

У зв`язку із відсутністю у позовній заяві будь-якого обґрунтування щодо підстав звернення із позовною заявою про розірвання шлюбу саме до Вишгородського районного суду Київської області в порядку статті 28 ЦПК України, з метою визначення підсудності цієї справи та, в майбутньому, ухваленню рішення, яке б відповідало чинному законодавству, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, 19.07.2024 позивачем подано до суду позовну заяву у новій редакції, у якій, посилаючись на положення частини другої статті 28 ЦПК України, зазначає, що звертається до Вишгородського районного суду Київської області із позовом про розірвання шлюбу за своїм зареєстрованим місцем проживання, оскільки, у зв`язку із воєнним станом в Україні, вона не має можливості приїздити у судові засідання за місцем реєстрації відповідача у м. Вознесенськ Миколаївської області, а також те, що відповідач проходить службу у Збройних Силах України, та у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває справа 363/2859/24 за позовом відповідача до неї.

Так, згідно відповіді №703471 від 23.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: адреса: АДРЕСА_2 .

На запиту суду від 23.07.2024, 20.08.2024 та від 12.09.2024, здійснених у порядку, передбаченому частиною шостою статті 187 ЦПК України, 12.09.2024 до суду надійшла відповідь з Бузької сільської ради Миколаївської області відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що справа не підсудна Вишгородському районному суду Київської області та підлягає передачі за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно із статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою статті 23 ЦПК України.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач та відповідач позбавлені батьківських прав щодо їхньої малолітньої дитини, якій призначено опікуном іншу особу, а доказів про наявність інших підстав звернення саме до Вишгородського районного суду Київської області, позивачем не надано та, в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, судом встановлено зареєстроване місце проживання відповідача, за межами території Вишгородського району Київської області. Крім цього встановлено, що ОСОБА_2 , будучи позивачем у справі 363/2859/24, звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом у порядку статті 27 ЦПК України, саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подано до Вишгородського районного суду Київської області з порушенням правил територіальної підсудності (стаття 27 ЦПК України).

Подана позовна заява має розглядатися судом за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, та не підпадає під випадки альтернативної (стаття 28 ЦПК України) чи виключної підсудності (стаття 30 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність направлення цивільної справи для розгляду за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог статті 27 ЦПК України, а саме до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, оскільки Вишгородський районний суд Київської області не є судом, повноважним згідно закону, на розгляд даної справи.

Керуючись статтями 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області (вулиця Кібрика, 11, Вознесенськ, Миколаївська область, 56500).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач