Справа № 191/1924/24
Провадження № 4-с/172/2/24
У Х В А Л А

іменем України

16.09.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: начальник Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирпа В.В., Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» на дії державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчих провадженнях №74729054, 74728938, -

В С Т А Н О В И В

Розпорядженням голови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 року до Васильківського райного суду Дніпропетровської області були передані матеріали заяви ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю суддів, які б могли бути призначені до розгляду цієї заяви.

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанови Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.04.2024 року ВП № 74728938 та від 12.04.2024 року ВП № 74729054 про арешт коштів боржника. Вказує, що на виконанні у державного виконавця перебуває заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості за договором найму житлового приміщення. Про існування заочного рішення вона не знала, як і про існування постанов про накладення арешту на її рахунки. У зверненні до банку вона пропонує повідомити виконавчу службу про банківський рахунок НОМЕР_1 , який призначений для зарахування аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить зняти арешт з рахунків, оскільки вказане негативно вплине на права та захищеність дитини. У 2019 році вона відкрила в Ощадбанку спеціальний банківський рахунок, на який зараховувалися грошові кошти на утримання дитини. Арешт рахунку унеможливлює використання коштів, які є на ньому за призначенням.

Ухвалою від 19.06.2024 року скаргу прийнято до провадження.

Скаржник у судове засідання не з`явився.

Начальник Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирпа В.В. надав суду клопотання про розгляд скарги без участі представника відділу ДВС.

Представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» Кудлай О.Б. надав заяву, в якій вказує, що скарга ОСОБА_1 безпідставна, не відповідає дійсності та не має бути задоволена. Вказує, що Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» суми заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 29785,58 грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору. Рішення набрало законної сили, були отримані виконавчі листи і разом із заявами про відкриття виконавчого провадження направлені до ДВС Синельниківського району Дніпропетровської області. На підставі виконавчих листі вбули відкриті виконавчі провадження ВП № 74728938 та ВП № 74729054. В ході виконання державний виконавець виніс постанови про арешт коштів боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які були винесені з дотриманням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

20.02.2024 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» суми заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 29785,58 грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору. Рішення набрало законної сили 15.03.2024 року.

Державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкриті виконавчі провадження ВП № 74728938 та ВП № 74729054 з примуслового виконання виконавчих листів, виданих на підставі вказаного вище рішення суду.

Постановами державного виконавця від 18.04.2024 року ВП № 74728938 та від 12.04.2024 року ВП № 74729054 було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання непонволітньої дитини ОСОБА_4 , 2012 року народження у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з часу звернення до суду і до повноліття дитини.

З виписки по картковому рахунку від 06.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 має відкритий банківський рахунок в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , на який здійснюється безготівкове зарахування коштів від ОСОБА_3 за виконавчим провадженням на користь стягувача. Зокрема, з 12.05.2023 року по 12.04.2024 року відбувалося таке безготівкове зарахування, а з 15.04.2024 року був встановлений арешт суми на рахунку.

На звернення ОСОБА_1 Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надав відповідь від 29.04.2024 року про те, що на її поточні (карткові) рахунки накладений арешт відповідно до постанов ВП № 74728938 від 18.02.2024 року та ВП № 74729054 від 12.04.2024 року. ці рахунки є поточними, на які можуть зараховуватися будь-які надходження (грошові кошти), а не виключно грошові кошти, які перераховуються як соціальні виплати, зарплата, пенсія тощо. Станом на поточний час постанови про зняття арешту/постанови про визначення поточного рахунку длля здійснення видаткових операцій до банку не надходило.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Суд звертає увагу, що аліменти, одержані на дитину, є її власністю, ці грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернуто стягнення. Таким чином, аліменти на утримання дитини є іншою допомогою на дітей у контексті п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 4 березня 2020 року у справі № 752/22214/16-ц (провадження № 61-21694св19).

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

При цьому, частина перша та друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10,15 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до п.п. 1 ч. 4 ст. 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку з накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку із забороною встановленою законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20.

Залишення арешту на кошти, які складають аліменти на дитину, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 , на яку виплачуються аліменти, розпоряджатися ними за їх цільовим призначенням в інтересах дитини. За наявного арешту боржник позбавлений можливості використовувати вказані кошти, які фактично повністю заблоковані на рахунку скаржника, для забезпечення належного рівня життя, розвитку та навчання своїй неповнолітній дитині.

Наведене свідчить про те, що дії державного виконавця щодо арешту усіх коштів рахунку ОСОБА_1 є неправомірними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, оскільки державним виконавцем не надано суду допустимих та належних доказів на спростування доводів скаржника, залишення арешту на кошти, які складають аліменти на дитину, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 цих коштів для належного забезпечення рівня життя, розвитку та навчання своїй неповнолітній дитині, суд вважає що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: начальник Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирпа В.В., Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Синельниківське пасажирське вагонне депо Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» на дії державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчих провадженнях № 74729054, 74728938 - задовольнити.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.04.2024 року ВП № 74728938 в частині накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що містяться на рахунку, відкритому в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

3. Визнати неправомірною та скасувати постанову Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.04.2024 року ВП № 74729054 в частині накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що містяться на рахунку, відкритому в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

4. Ухвалу направити сторонам до відома та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк