Справа № 585/3429/24
Номер провадження 2/585/976/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,

Справа № 585/3429/24, провадження № 2/585/976/24.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження справу про стягнення заборгованості.

Представник позивача: ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 07.12.2023.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК» ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позову посилається на те, що:

1) 11.03. 2023 між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту №951406, в межах якого товариство надало відповідачу кредиту у гривні, а відповідач зобов`язався одержати кредит та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором.

24.01.2024 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №2401-24 у відповідності до умов якого ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до указаного Договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 25036,67 грн., з яких: 12782,67 сума заборгованості за основною сумою боргу, 12254 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

2) 11.05. 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено електронний договір позики №78669635, згідно з яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до указаного Договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 3592,5 грн., з яких: 1000 сума заборгованості за основною сумою боргу, 2592,5 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу ні на рахунки первісного кредитора, ні на рахунки позивача.

Враховуючи викладене, представник позивача просить про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №951406 від 11.03.2023 в розмірі 25036,67 грн., та за Договором позики №78669635 від 11.05.2023 у розмірі 3592,50 грн. , а також понесені судові витрати.

Відповідач своєї позиції щодо позову не висловив.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

15.08.2024 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено сторонам .

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками направлена на адресу місця реєстрації - АДРЕСА_1 (а.с.53).

Направлені судом документи отримані, про що свідчить відповідне поштове повідомлення (а.с.55).

У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання будь-якої зі сторін про інше, суду не надходило.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1) 11.03. 2023 між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту №951406, в межах якого товариство повинно було надати відповідачу кредиту у гривні, а відповідач зобов`язувався одержати кредит та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором.

Відповідно до п.1.3. Договору сума кредиту - 13000 грн. Строк кредиту 550 днів, з кінцевим терміном повернення 11.09.2024 (п.1.4).

Відповідно до п.1.7 Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору складає 269,09% річних.

Договір укладено за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт. Відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н677, 11.03.2023 11:37:34 (а.с.7-10).

Разом з Договором відповідачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.11) та Паспорт споживчого кредиту (а.с.12), а також Інформаційне повідомлення споживача (а.с.13).

До позову долучено розрахунок заборгованості за Договором №951406 від 11.03.2023 за період з 24.01.2024 по 30.06.2024, сформований представником позивача ОСОБА_2 , в якому вказано розмір заборгованості станом на 30.06.2024 у розмірі 25036,67 грн. (а.с.14).

24.01.2024 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №2401-24 у відповідності до умов якого ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.15-16).

До укладеного Договору долучено Акт прийому-передачі (копія) Реєстру боржників від 24.01.2024, підписаний сторонами (а.с.17) .

Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №2401-24 від 24.01.2024 підписаний та сформований представником позивача 19.07.2024, не містить підписів сторін договору факторингу. В ньому міститься прізвище, ім`я та по батькові відповідача, номер кредитного договору та сума заборгованості (а.с.18).

До позову долучено копії Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Слон кредит» (а.с.19), Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Слон кредит» (а.с.20), Розпорядження від 25.10.2018 №1891 про видачу цьому товариству ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с.21).

2) 11.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №78669635. Відповідно до умов договору сума позики становить 1000 грн., строк позики 15 днів, процентна ставка 2,5% (фіксована). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовуються в період карантину) 2,70%. Орієнтовна загальна вартість позики у грн. 1001,50 (а.с.22-23).

Договір підписаний сторонами в електронному вигляді, як і Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.24).

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.25-26).

28.07.2021 між цими ж сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, якою сторони погодились внести зміни до п.1.3 Договору (щодо дати відступлення права вимоги та повідомлення боржників про таке відступлення) (а.с.27).

22.11.2023 указані сторони уклали Додаткову угоду №13 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, якою визначили ціну продажу згідно реєстру боржників №12 від 22.11.2023, але при цьому відповідна графа, де повинна бути вказана сума, не заповнена (а.с.28).

До позову долучено розрахунок заборгованості за Договором №78669635 від 11.05.2023 за період з 22.11.2023 по 30.06.2024, сформований представником позивача ОСОБА_2 в якому вказано розмір заборгованості станом на 30.06.2024 у розмірі 3592,5 грн. (а.с.31).

До укладеного Договору долучено Акт прийому-передачі (копія) Реєстру боржників від 22.11.2023, підписаний сторонами, в якому пробіл в частині кількості реєстрів боржників і в частині загальної суми заборгованості (а.с.29) .

Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 підписаний та сформований представником позивача 19.07.2024, не містить підписів сторін договору факторингу. В ньому міститься прізвище , ім`я та по батькові відповідача, номер Договору позики та сума боргу 3592,50 грн. (а.с.30).

До позову долучено копії Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.32), Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань указаного товариства (а.с.33), Витягу зі Статуту (а.с.35-36), Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 №624024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.37), Свідоцтва про реєстрацію указаного товариства як фінансової установи (а.с.38) та Розпорядження від 23.03. 2017 №691 про видачу товариству ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с.39) і Витяг зі Статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ (а.с.40-42).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Відповідно до ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено, що 11.03. 2023 між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту № 951406, в межах якого товариство повинно було надати відповідачу кредиту у гривні, а відповідач зобов`язувався одержати кредит та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором. Сума кредиту 13000 грн., строк кредиту - 550 днів, з кінцевим терміном повернення 11.09.2024. Відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н677, 11.03.2023 11:37:34 (а.с.7-10).

24.01.2024 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №2401-24 у відповідності до умов якого ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.15-16). Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №2401-24 від 24.01.2024 підписаний та сформований представником позивача 19.07.2024, не містить підписів сторін договору факторингу. В ньому міститься прізвище, ім`я та по батькові відповідача, номер кредитного договору та сума заборгованості (а.с.18).

До позову долучено розрахунок заборгованості за Договором №951406 від 11.03.2023 за період з 24.01.2024 по 30.06.2024, сформований представником позивача ОСОБА_2 в якому вказано розмір заборгованості станом на 30.06.2024 у розмірі 25036,67 грн. (а.с.14).

Судом також встановлено, що 11.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики 78669635. Відповідно до умов договору сума позики - 1000 грн., строк позики 15 днів, процентна ставка 2,5% (фіксована). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовуються в період карантину) 2,70%. Орієнтовна загальна вартість позики у грн. 1001,50 (а.с.22-23).

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.25-26).

В подальшому між цими сторонами укладались Додаткові угоди до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.27, 28).

Долучений Витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 підписаний та сформований представником позивача 19.07.2024, також не містить підписів сторін договору факторингу. В ньому міститься прізвище, ім`я та по батькові відповідача, номер Договору позики та сума боргу 3592,50 грн. (а.с.30).

До позову долучено розрахунок заборгованості за Договором №78669635 від 11.05.2023 за період з 22.11.2023 по 30.06.2024, сформований представником позивача ОСОБА_2 в якому вказано розмір заборгованості станом на 30.06.2024 у розмірі 3592,5 грн. (а.с.31).

Звертаючись до суду з позовом представник позивача посилається на те, що відповідач всупереч умовам указаних Договорів, не виконав своїх зобов`язань, не здійснив жодних платежів для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача, має непогашену заборгованість у розмірі: за Договором № 951406 від 11.03.2023 у розмірі 25036,67 грн. та за Договором позики №78669635 від 11.05.2023 у розмірі 3592,50 грн.

Разом із цим, з наданих представником позивача додатків до позовної заяви, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за указаними Договорами, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо та те, яким чином позивач проводив розрахунок.

Зазначені представником позивача суми заборгованості за кредитами, яка встановлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків представника позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Не є належним та допустимим доказом.

Витяги з реєстру прав вимоги (а.с.18, 30) сформовані представником позивача особисто, у них вказано, що на момент передання права вимоги до відповідача наявна заборгованість, але відсутні підписи сторін Договору факторингу.

Тому зазначені Витяги суд ставить під сумнів і не вважає належним доказом, що підтверджує право вимоги позивача до ОСОБА_1 за укладеними ним з ТОВ «Слон кредит» 11.03.2023 та з ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 11.05.2023, договорами.

Як указано вище, до позову долучено розрахунки заборгованості за цими Договорами, сформовані представником позивача (а.с.14, 31).

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що Договір позики №78669635 від 11.05.2023 мав строк дії 15 днів, але з долучених документів не зрозуміло, чи нараховані відсотки у відповідності до норм ст. 1048 ЦК України.

Суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи (Висновок Верховного Суду від 13 травня 2020 року ( справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19)), а долучені представником позивача розрахунки заборгованості не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №161/16891/15-ц) дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Між тим, із урахуванням викладеного, на підставі наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доказів, суд вбачає, що розмір боргів, заявлених товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого належного та допустимого підтвердження за розглядом справи.

В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів первісними кредиторами на рахунок відповідача.

Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписок по картковому рахунку, належним чином проведеного розрахунку заборгованості, тощо.

Правова позиція щодо первинних документів відображена і в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач повинен був отримати від первісних кредиторів первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитним договорам, зокрема і докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, що в свою чергу, у відповідності до умов вказаного договору, надало б можливість визначити з якого часу почали діяти договори і, відповідно, час порушення відповідачем їх умов, у разі наявності.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів у заявленому позивачем розмірі або виконання первинними кредиторами умов укладених кредитних договорів, а саме правових підстав та факту здійснення платежів, передбачених їх умовами .

Створені представником позивача документи (розрахунки заборгованості, Витяги з реєстру боржників), які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача, не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в його інтересах та не підтверджують право вимоги позивача до відповідача.

Перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів неможливо, оскільки відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено позов, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком (статті 12, 13, 81 ЦПК України).

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21.

Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18.

За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів первісними кредиторами, а також відповідно і користування ними відповідачем, не підтверджено наявності заборгованості за кредитом, не підтверджено права вимоги до позивача, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Представник позивача: Москаленко Маргарита Станіславівна, місцезнаходження: 07400, Україна, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2 поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова