КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/8048/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року у складі судді Писанець Н.В.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

25 січня 2022 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23988-01/2022. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором.

Позивач повністю виконав умови кредитного договору надавши відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання.

31 січня 2023 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого, ТОВ "ФК "Інвеструм" зобов`язувалося відступити - ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 2 є невід`ємні частиною договору факторингу.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року - ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38 025 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 025 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед - ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 23988-01/2022 від 25 січня 2022 року в розмірі 38 025 грн.

Крім того, 10 лютого 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2923384. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Підписання кредитного договору відповідач здійснив через веб-сайт банку та беззастережно приєднався до умов договору.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у визначені строки та на умовах передбачених договором.

17 травня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язувалося відступити - ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 є невід`ємні частиною договору факторингу.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6 623 грн 82 коп, з яких: 1 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 323 грн 82 грн - сума заборгованості процентами.

Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 2923384 від 10 лютого 2022 року в розмірі 6 623 грн 82 коп.

З огляду на вказане позивач просив, стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором№ 23988-01/2022 від 25 січня 2022 року в розмірі 38 025 грн та за кредитним договором № 17052023 від 17 травня 2023 року в розмірі 6 623 грн 82 коп, у загальному розмірі 44 648 грн 82 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено у договорах факторингу № 31012023 від 31.01.2023, № 17052023 від 17.05.2023 відсутні істотні умови: сума договору, ціна, у додатках - Актах прийому-передачі Реєстру боржників» - відсутня загальна сума заборгованості - заштриховано, також відсутні сторінки договорів, що говорить про недопустимість і недостовірність даного доказу в силу ст. 78,79 ЦПК України.

Зазначено, що матеріали справи не містять розрахунку заборгованості. Не містить справа й розрахунку про нарахування відсотків, що унеможливлює перевірити за який період нараховується і стягується заборгованість, а також з цих підстав не можливо встановити фактичні обставини.

Вказано, що без зазначення конкретного періоду за який стягуються відсотки, суд не може перевірити правильність нарахування і встановити дійсні обставини, що існують між сторонами по договору.

Крім того, зазначено, що позивач не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір факторингу не може змінити імперативні приписи законодавства, які регулюють відносини за договором факторингу. Відповідач вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у позивача правових підстав для стягнення заборгованості є помилковим.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається зі справи, 25 січня 2022 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23988-01/2022, який було підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 7-8).

Наявний у справі також графік платежів до вказаного фінансового кредитного договору, паспорт споживчого кредитування підписаний відповідачкою, заявка від 23.02.2022 на відстрочення виконання зобов`язання (а.с. 9-11).

31 січня 2023 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого, ТОВ "ФК "Інвеструм" зобов`язувалося відступити - ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами (а.с. 12-14).

Долучено до справи також й акт прийому-передачі Реєстру божників до факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року підписаний ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "Інвеструм" (а.с. 15).

Відповідно реєстру боржників до договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року - ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38 025 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 025 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 16).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 31.01.2023 по 31.07.2023 залишок заборгованості ОСОБА_1 складає 38 025 грн (а.с. 17).

10 лютого 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 2923384 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 22-30).

З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договір № 2923384 від 10 лютого 2022 року загальна вартість кредиту 10 613 грн 20 коп (а.с.31).

Підписаний відповідачкою також паспорт споживчого кредитування, Інформація, яка надається, споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.32-33).

17 травня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язувалося відступити - ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами (а.с. 34-36).

У справі наявний також й акт прийому-передачі Реєстру божників до факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "Лінеура Україна" (а.с. 37).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6 623 грн 82 коп, з яких: 1 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 323 грн 82 грн - сума заборгованості процентами (а.с. 38).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2923384 за період з 15.05.2023 по 31.07.2023 залишок заборгованості ОСОБА_1 складає 6 623 грн 82 коп (а.с. 39).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.

Висновок суду про задоволення позовних вимог зроблено з дотриманням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що договір про надання фінансового кредиту № 23988-01/2022 від 25 січня 2022 року та договір № 2923384 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10 лютого 2022 року в електронній формі (за допомогою електронного підпису).

При цьому під час розгляду заяви відповідачки про перегляд заочного рішення від 07 грудня 2023 року позивачем долучено копію інформаційної довідки вих № 2919_15 від 25.01.2024 ТОВ «Універсальний дата центр», згідно якої між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «Універсальний дата центр» укладено договір про переказ грошових коштів ФК-150920 від 2020-09-15. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту № НОМЕР_1 клієнта на суму 15 000 грн (а.с. 114).

Долучено також копію довідки вих № 2643_32 від 10-08-2023 ТОВ «Універсальний дата центр», згідно якої між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ «Універсальний дата центр» укладено договір про переказ грошових коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту № НОМЕР_1 клієнта 10-02-2022 на суму 1 300 грн (а.с. 121).

У справі відсутні докази на спростування обставин, зазначених позивачем. Виписки із рахунку про відсутність зарахування коштів в сумі 15 000 грн та 1 300 грн на картку відповідачки не надано суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 9.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження № 61-20093св19) зазначено, що: "в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно розрахунками заборгованості за кредитними договорами ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ, яка перейшла останньому від ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "Лінеура Україна":

за договором факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року - 38 025 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 025 грн - сума заборгованості за відсотками.

за договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року - 6 623 грн 82 коп, з яких: 1 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 323 грн 82 грн - сума заборгованості процентами.

Відповідно до умов кредитних договорів, які є чинними та не оспорені відповідачкою, надано кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до яких відповідачка зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування в порядку та на умовах, визначених цими договорами.

Так, у розрахунку заборгованості по договору про надання фінансового кредиту відображено порядок нарахування процентів, який передбачений договором.

Відповідно до п.п. 1.1.,1.3. кредитного договору № 23988-01/2022, товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в пор та на умовах, визначених цим Договором. За користування кредитом Клієнт сплачує товариству 54,7 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1.50% (процентів) на добу.

Відповідно до п.п. 1.2 мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 23.02.2022.

Пунктом 4.3. передбачено, що у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь- якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

У кредитному договорі укладеному з ТОВ "Лінеура Україна" № 2923384 передбачено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 1 300 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Відповідно до п 1.4.1. стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.

Пунктом 1.4.2. передбачено знижена процентна ставка становить 1,49% в день та застосовується на таких умовах.

Згідно з п. 4.4. у разі затримання Клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачено Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.02.2024 по справі № 911/94/23 зазначено: «...договір, який є обов`язковим для його сторін, містить в собі погоджені ними умови, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки, тобто виконати свою частину зобов`язання. Кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони.

Таким чином умовами кредитного договору та додатками до нього передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів й саме через неналежне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань було нараховано відсотки за користування кредитними коштами на умовах та у розмірі погодженому сторонами.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Як уже було встановлено, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" на підставі укладення договорів факторингу з ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Інвеструм" (а.с. 12-14, 34-36) набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами № 23988-01/2022 від 25.01.2022 - 38 025 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 025 грн - сума заборгованості за відсотками та № 2923384 від 10.02.2022 - 6 623 грн 82 коп, з яких: 1 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 323 грн 82 грн - сума заборгованості процентами.

Доказів того, що договори факторингу укладені з ТОВ «ФК» ЄАПБ» визнано недійсним суду не надано, а тому колегія суддів вважає, що позивачем надано докази, які підтверджують ту обставину, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло статус нового кредитора за кредитними договорами, які також є чинними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не допущено порушення вимог процесуального законодавства при розгляді справи, що дають підстави відповідно до пункту 3, 7 частини першої статті 376 ЦПК України для обов`язкового скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: