УХВАЛА

Іменем України

19.09.2024 Справа №607/17475/24 Провадження №2/607/3573/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Марциновської І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марциновської Ірини Вікторівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновської І.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав (справа № 607/17475/24).

У підготовчому засіданні 16.09.2024 представник позивача адвокат Скиба В.М. заявив про намір сторони позивача скористатись правом на подання заяви про відвід головуючої судді Марциновської І.В.

18.09.2024 позивач ОСОБА_1 подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про відвід головуючої судді Марциновської І.В. від розгляду даної цивільної справи.

Заява мотивована тим, що суддею у підготовчому засіданні 16.09.2024 не постановлена письмова ухвала про відмову у продовженні процесуального строку, а також порушений порядок вирішення питання про прийняття відзиву до розгляду та не з`ясована думка учасників судового процесу щодо даного питання.

Такі обставини, на думку позивача, порушують принцип рівності та неупередженості і викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Марциновської І.В. під час розгляду даної справи.

Заява про відвід 19.09.2024 передана судді Марциновській І.В. для розгляду.

Дослідивши зміст заяви про відвід та матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, заява № 33949/02).

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, підставою для відводу судді Марциновської І.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав (справа № № 607/17475/24) фактично є незгода позивача із процесуальним рішенням головуючої судді щодо прийняття поданого представником відповідача відзиву до розгляду.

Разом з тим незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

При цьому обставини, викладені у заяві про відвід, не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, позивач необгрунтовано зазначила про нез`ясування головуючою суддею думки учасників справи щодо можливості прийняття відзиву до розгляду.

Так, у підготовчому засіданні головуючою суддею було винесено на обговорення одночасне питання щодо можливості задоволення клопотання представника відповідача про продовження процесуального строку та щодо можливості прийняття відзиву до розгляду. Під час висловлення своєї думки з приводу цих питань ні позивач ОСОБА_1 , ні її представник адвокат Скиба В.М. не були обмежені судом у часі та мали можливість висловити як свою думку щодо клопотання про продовження процесуального строку, так і інші зауваження щодо вимог закону, невідповідність яким, на їхню думку, мала місце під час подання відзиву. Адвокат Скиба В.М. висловився лише з приводу клопотання про продовження процесуального строку та зазначив про відсутність підстав для прийняття відзиву до розгляду. Таку позицію свого представника підтримала і позивач.

У подальшому суд без виходу до нарадчої кімнати постановив усну мотивовану ухвалу з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства про продовження процесуального строку з ініціативи суду та про прийняття відзиву до розгляду. Указане також спростовує доводи позивача про необхідність постановлення судом письмової ухвали про відмову у продовженні процесуального строку, оскільки суд таку ухвалу не приймав, а постановив ухвалу про продовження процесуального строку, однак з інших підстав, ніж були викладені стороною відповідача.

Щодо посилання позивача на прийняття судом письмових ухвал про продовження процесуального строку в інших справах суд зауважує, що такі ухвали приймались судом у порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Відтак з метою ознайомлення учасників справи зі змістом ухвали суду остання приймалась у письмовому вигляді та її копія надсилалась учасникам справи. При цьому в ухвалі було зазначено, що таке судове рішення оскарженню не підлягає. Натомість ухвала, прийнята у даній цивільній справі, постановлена у підготовчому засіданні, учасники справи одразу ж були ознайомлені з мотивами та змістом прийнятого судом рішення, така ухвала оскарженню також не підлягає, а відтак суд вважав за можливе прийняти таку ухвалу в усній формі.

При цьому суд зауважує, що оцінка усім доказам у сукупності надається судом у нарадчій кімнаті при постановленні судового рішення за наслідками розгляду справи, а відтак саме по собі прийняття до розгляду відзиву із наданими до нього доказами не свідчить про порушення судом принципу рівності.

Відтак позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів того, що існують дійсні суб`єктивні чи об`єктивні критерії, які дозволяють зробити висновок про неможливість забезпечення конвенційного права особи на справедливий суд під головуванням судді Марциновської І.В. та що остання є необ`єктивною чи упередженою під час розгляду даної цивільної справи.

За таких підстав суд доходить висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марциновської І.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Марциновській І.В., а заява про відвід надійшла до суду раніше, ніж за три робочі дні до судового засідання, відтак заява про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 7, 36, 39, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марциновської Ірини Вікторівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, судді, який вирішуватиме питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська