РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_3 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань меншу ніж 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вже більше року вона страждає від домашнього насильства, яке вчиняє її син ОСОБА_3 . Також від його неадекватних дій страждають і її родичі, які проживають з нею за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 регулярно приходить до неї додому, вчиняє конфлікти, вимагає гроші на прожиття. Останній його прихід додому закінчився побитим вікном, через що вона була змушена викликати наряд поліції, щоб вони його вгамували і забрали. І це відбувається вже не вперше, але цього разу вона дійсно злякалася за своє життя та здоров`я, а також її рідних.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити та уточнили, що просять заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань меншу ніж 300 метрів саме до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 . ОСОБА_1 додатково пояснила, що зазнає домашнього насильства, як психологічного, так економічного, від ОСОБА_3 тривалий час.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2024 року витребувано від Рівненського міського суду Рівненської області копії постанов про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є матір`ю є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 15 березня 2001 року, серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 25 жовтня 2009 року, серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією її паспорта.

Як слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2022 року в справі № 569/3284/22, яка набрала законної сили 15 березня 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 09 лютого 2022 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_1 , в ході якого ображав її нецензурно та вимагав кошти.

Як слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2022 року в справі № 569/13588/22, яка набрала законної сили 04 жовтня 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що ОСОБА_3 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ст. 173-2 КУпАП, повторно, 28 серпня 2022 року близько 23 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, бив побутові речі, розбив вікно.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2022 року в справі № 569/12273/22, яка набрала законної сили 15 листопада 2022 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 30 липня 2022 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 в м. Рівне за спільним місцем проживання, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурною лайкою та шарпав за одяг. В подальшому о 16 год. 00 хв., ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в м. Рівне за спільним місцем проживання, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї тітки ОСОБА_4 , а саме ображав нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг та погрожував.

Як слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2022 року в справі № 569/18568/22, яка набрала законної сили 27 грудня 2022 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що ОСОБА_3 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ст. 173-2 КУпАП, повторно, 17 листопада 2022 року близько 19 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з вітчимом ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурними словами, шарпав за одяг, чим своїми діями здійснив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. ОСОБА_3 повторно 26 листопада 2022 року о 19 год. 40 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з бабусею ОСОБА_6 , а саме ображав нецензурною лайкою, чим своїми діями здійснив домашнє насильство психологічного характеру

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2024 року в справі № 569/11468/24, яка набрала законної сили 02 липня 2024 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 01 червня 2024 року 13 год. 40 хв. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство економічного характеру.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими судом доказами, зокрема постановами Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2022 року, 23 вересня 2022 року, 04 листопада 2022 року, 16 грудня 2022 року та 21 червня 2024 року підтверджено вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

Приймаючи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_3 психологічного та фізичного насильства щодо ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Крім того, сам факт складення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 , які перебували на розгляді у суді, свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_3 , та підтверджує факт того, що останній вчиняв по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_7 строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та інших місць частого відвідування.

Відтак, суд вважає, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань меншу ніж 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , інших місць частого відвідування.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 повідомити Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області та виконавчий комітет Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття на профілактичний облік.

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 12 вересня 2024 року.

Суддя О.О. Першко