ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3165/24
Провадження № 2/210/1220/24
У Х В А Л А

іменем України

10 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., секретаря судового засідання Новосилецького В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом представника Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 29 травня 2024 року надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.55).

До початку судового засідання 05 серпня 2024 року, від представника позивача АТ «ПУМБ» - Киричук Г.М. надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки заборгованість, яка заявлялась Банком до стягнення в рамках судової справи №210/3165/24 була погашена Відповідачем у добровільному порядку після подання Банком позову, таким чином відсутній предмет спору. Враховуючи викладене, просила суд закрити провадження у справі та повернути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань, відзиву на позовну заяву не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши вимоги, заявлені стороною позивача по справі, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір; матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правова позиція щодо розмежування предмету та підстав позову викладена у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі №405/3360/17 та від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20.

Положеннями статті 255 ЦПК України регламентовано підстави закриття провадження у справі. Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постановах від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17 та від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 Верховний Суд зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Так, відповідно до заяви представника позивача про закриття провадження у справі, заборгованість, яка заявлялась Банком до стягнення в рамках судової справи №210/3165/24 була погашена Відповідачем ОСОБА_1 у добровільному порядку після подання Банком позову.

Таким чином, на момент розгляду даної справи, відсутній предмет спору щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №701 від 11.08.2018 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «ПУМБ».

Враховуючи, що представник позивача подала обґрунтовану заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме через відсутність предмету спору.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З огляду на закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України та заявлення представником позивача клопотання про повернення судового збору, в порядку п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе повернути сплачений АТ «ПУМБ» судовий збір в сумі 2422,40 грн. згідно з платіжною інструкцією №402 від 16.05.2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

30 жовтня 2020 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 17 серпня 2020 року №507 «Про внесення змін до Наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787», яким визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті коштів здійснюється виключно Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Таким чином, у Дніпропетровській області повернення коштів сплаченого судового збору здійснюється Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.46, 47, 48, 255, 256, 260, 261, 353-355 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - Киричук Галини Миколаївни про закриття провадження по справі та повернення судового збору задовольнити.

Провадження у цивільній справі №210/3165/24 за позовною заявою представника Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути Акціонерному товариству «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (юридична адреса: вул. Андріївська 4, м. Київ, 04070), судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), сплачений при подачі позовної заяви за платіжною інструкцією №402 від 16.05.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р. Є. Скотар