Справа № 450/1381/24 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1473/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

у березні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в жовтні 2017 року запустило новий проект «monobank», в рамках якого клієнтам відкриваються поточні рахунки фізичним особам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank», особливістю якого є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Стверджує, що 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг на підставі чого отримала кредит в розмірі 63500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Зазначає, що анкета-заява разом з Умовами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договору банківського рахунку та договору про споживчий кредит. Вказує, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказує, що відповідач не сплачувала своєчасно кошти на погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 15 січня 2024 року у неї виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 142596.37 грн. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 19вересня 2019 року у розмірі 142596,37 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 рокупозов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) за договором про надання банківських послуг «monobank» від 19 вересня 2019 року в сумі 142596,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» не включено до Довірчого списку, що спростовує твердження позивача про те, що він надав електронний цифровий підпис, за допомогою якого позичальник міг підписати «Умови та правила надання банківських послуг». Зазначає, що надані позивачем «Умови та правила надання банківських послуг» не містять підпису позичальника, який би свідчив про ознайомлення з такими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та укладення договору шляхом приєднання до них, а наявні в матеріали справи «Умови та правила надання банківських послуг» викладені в редакції від 24 листопада 2021 року, тобто через більш ніж два роки після підписання позичальником анкети-заяви, а відтак, не можуть бути частиною кредитного договору. Вказує, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася в порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом, оскільки не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Крім того, надана позивачем анкета-заява від 19 вересня 2019 року підписана сторонами власноруч, без використання електронного підпису, що спростовує твердження позивача про укладення кредитного договору в електронному вигляді. Вважає, що сторони не досягли згоди щодо нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, однак банк самостійно збільшив тіло кредиту через безпідставно нараховані відсотки, погашення яких відбулося за рахунок тіла кредиту, штучно збільшивши в такий спосіб заборгованість за кредитним договором. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 травня 2024 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року призначено на 17 год. 00 хв. 26 серпня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 05 вересня 2024 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 26 серпня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 05 вересня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору від 19 вересня 2019 року відповідач не повернула фактично отримані нею кредитні кошти в розмірі 142596,37 грн., відтак такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 29 вересня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «monobank», згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви, отримавши кредитну картку для користування кредитними коштами537541 НОМЕР_2 , тип картки чорна картка monobank.

В матеріалах справи міститься копія анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яка містить анкетні дані ОСОБА_1 та підписана нею (а.с. 12).

Відповідач в підписаній нею анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг просила відкрити поточний рахунок №НОМЕР_3 на її ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. Погодилася, що анкета-заява разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», «Таблицею обчислення вартості кредиту» та «Паспортом споживчого кредиту» складають договір про надання банківських послуг.

Крім того, відповідач своїм підписом підтвердила, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях, а всі наступні правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

На виконання умов кредитного договору № б/н від 29 вересня 2019 року ОСОБА_1 надано кредитну картку НОМЕР_1 , тип картки чорна картка, та відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою про наявність рахунку, виданою Акціонерним товариством «Універсал Банк».

Довідкою про зміну встановленого кредитного ліміту, виданою Акціонерним товариством «Універсал Банк», та випискою по рахунку №НОМЕР_4 підтверджується, що 02 жовтня 2019 року позичальнику встановлений кредитний ліміт в розмірі 2 000 грн., який 17 грудня 2019 року збільшено до 5000 грн., 18 грудня 2019 року до 13000,00 грн., 02 березня 2020 року до 17000,00 грн., 15 червня 2020 року до 40000 грн., 05 травня 2021 року до 50 000 грн., 06 липня 2021 року до 60500,00 грн., а 29 серпня 2021 року до 63500,00 грн.

Випискою по рахунку №НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_1 отримала та використовувала кредитні кошти, розраховувалася кредитними коштами при здійсненні покупок, знімав готівку в банкоматах, а також вносила кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про дії, спрямовані на виконання умов кредитного договору.

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № б/н від 19 вересня 2019 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , станом на 15 січня 2024 року вбачається, що така складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 142596.37 грн. (а.с. 8-11).

Разом з тим, у поданому банком розрахунку відображена процентна ставка в розмірі 37,2 % річних за якою банк за період з 31 травня 2021 року до 30 квітня 2023 року здійснював відповідні нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Випискою по рахунку №НОМЕР_3 підтверджується, що за період за період з 31 травня 2021 року до 30 квітня 2023 року з карткового рахунку відповідача списано відсотки за користування кредитними коштами на суму 61451,75 грн., яка включена банком до заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 19 вересня 2019 року, посилався на витяг з «Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», як невід`ємні частини кредитного договору, а також на «Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank».

Однак надані позивачем «Умови та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифи банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank» не містять підпису відповідача, в тому числі і електронного підпису.

За відсутності в матеріалах справи підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідача.

Як вбачається з наданого позивачем витягу з «Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», їхня редакція затверджена протоколом Правління № 46 від 24 листопада 2021 року та набуває чинності з 27 листопада 2021 року, тобто більш ніж через два роки після укладення кредитного договору, а відтак, на думку колегії суддів, не може бути частиною кредитного договору, укладеного 19 вересня 2019 року, в якій викладені його істотні умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим витягом з «Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорту споживчого кредиту чорної картки monobank» відповідач ознайомилася та погодилася з ними, а також те, що вказані документи станом на 19 вересня 2019 року містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зазначені в цих документах, що додані банком до позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловила правову позицію про те, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила банківських послуг», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та витяг з «Тарифів Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Оскільки анкета-заява від 19 вересня 2019 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку зі сплати заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а відтак, безпідставним є списання банком з рахунку відповідача коштів в рахунок погашення неправомірно нарахованих відсотків за користування кредитом, та зарахування списаних коштів як заборгованість за тілом кредиту, в такий спосіб штучно збільшивши її розмір.

Отже, нарахована сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 142596,37 грн. підлягає зменшенню за рахунок протиправно нарахованих та списаних банком відсотків в розмірі 61451,75 грн. з 142596,37 грн. до 81 144,62 грн. (142596,37 61 451,75 грн. = 81144,62 грн.).

Відтак, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором б/н від 19 вересня 2019 року в розмірі 81144,62 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 19 вересня 2019 року, однак приходить до висновку про те, що розмір заборгованості становить 81144,62 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» та стягнення на його користь заборгованості в розмірі 81144,62 грн. то на підставі п. 13 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які підлягають стягненню, слід змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 1723,23 грн. судового збору за подання позову, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1957,15 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року в частині визначення розміру стягнутої заборгованості та в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 вересня 2019 року в розмірі 81144,62 грн. та судовий збір за подання позову в розмірі 1723,23 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 1957,15 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 05.09.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк