УХВАЛА

23 серпня 2024 року м. Кропивницький

справа № 385/1179/24

провадження № 22-ц/4809/1422/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А. М., Дуковський О. Л.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без руху.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Подана у даній справі апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 13 серпня 2024 року не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У ч. 1 ст. 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Частиною 2 ст. 353 ЦПК України унормовано, що заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала суду першої інстанції від 13 серпня 2024 року, відповідно до якої позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без руху; надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків терміном три дні з дня отримання копії ухвали; запропоновано позивачу у визначений строк ліквідувати недоліки позовної заяви, а саме: в позовній заяві зазначити поштовий індекс, адресу електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача, якщо такі відомі; зазначити ціну позову, яка становить розмір суми завданої моральної шкоди; зазначити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались; вказати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, якщо такі є; роз`яснено позивачу, що у разі невиконання цієї ухвали у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута без розгляду. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що дана ухвала суду оскарженню не підлягає.

При цьому ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху до переліку ухвал, визначених ч. 1 ст. 353 ЦПК України, законодавцем не віднесено. Не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху також і безпосередньо ст. 185 ЦПК України.

Отже, такі ухвали не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями(див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Таким чином, обмеження права на апеляційне оскарження ухвал окремо від рішення щодо суті спору є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

За викладених обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2024 року у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А. М. Головань

О. Л. Дуковський