Справа № 595/1053/24
Провадження № 2/595/290/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучацької міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучацької міської ради, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, просить призначити її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку с. Жизномир Чортківського району Тернопільської області, опікуном онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що у 2021 році її дочка, ОСОБА_2 , залишила свою малолітню доньку ОСОБА_4 проживати разом з нею і поїхала за межі країни, обіцяючи швидко повернутися. Однак, відповідач не бажає виконувати батьківські обов`язки, упродовж останніх трьох років вона не навідувалась до своєї доньки, не цікавилася її життям, здоров`ям та успіхами, не надавала матеріальної та моральної підтримки. У телефонній розмові мати дитини повідомила про те, що проживає в АР Крим, має іншу сім`ю, де є двоє дітей, у зв`язку з чим на даний час не має можливості забрати та виховувати доньку, а також не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Вважає, що зазначені факти свідчать про свідоме ухилення від виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Разом з тим, ОСОБА_4 постійно проживає з нею, своєю бабусею. Вона піклується про фізичний, психологічний та моральний розвиток своєї онуки, матеріально її забезпечує, допомагає у навчанні. Вона бажає бути опікуном для своєї онуки і має таку можливість. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 червня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано з Органу опіки та піклування Бучацької міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09 липня 2024 року на адресу суду від Органу опіки та піклування Бучацької міської ради надійшов висновок органу опіки та піклування Бучацької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджений рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради Тернопільської області №255 від 03 липня 2024 року.

Окрім того, 19 липня 2024 року на адресу суду від представника органу опіки та піклування Бучацької міської ради, начальника служби у справах дітей Пастушак І.В. на адресу суду надійшов висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затверджений рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради Тернопільської області №272 від 11 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучацької міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опіки над малолітньою дитиною та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Відзиву на позов не надходило.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Бучацької міської радив судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. В матеріалах цивільної справи міститься заява начальника служби у справах дітей Пастушак І.В. , в якій вона просить розглядати справу без участі їх представника.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень сторони позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини, на які сторона посилається, як на обґрунтування своїх позовних вимог, оцінивши надані докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Жизномир Бучацького району Тернопільської області, її батьками записані: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 20 лютого 2013 року.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України № 7 від 23 грудня 2015 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області на запит ОСОБА_2 , відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - ОСОБА_6 , записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

За даними довідки № 108, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 23 травня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2021 року по даний час перебуває за межами України, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не приймає. До складу зареєстрованих осіб за вказаною адресою входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочка); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (заявниця); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онука).

Згідно довідки № 74, виданої дирекцією Жизномирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів 01 травня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати учениці 5-го класу даної школи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з жовтня 2021 року по даний час не відвідувала Жизномирську ЗОШ І-ІІІ ступенів, не брала участі у батьківських зборах, не цікавилася навчально-виховним процесом своєї доньки.

За даними довідки б/н, виданої КНП «Центр ПМСД» Бучацької районної ради, ОСОБА_3 знаходиться під наглядом педіатра Бучацького центру ПМСД. На амбулаторні прийоми з приводу захворювань та проведення профілактичних оглядів, щеплень, дитина приходить у супроводі бабусі ОСОБА_1 .

Згідно характеристики № 47, виданої старостою Жизномирського старостинського округу М. Іванців 10 червня 2024 року, ОСОБА_1 народилася та проживає в с. Жизномир Чортківського району Тернопільської області. За час проживання на території Жизномирського старостинського округу зарекомендувала себе з позитивної сторони, правопорушень не допускала, відомостей щодо притягнення її до адміністративної та кримінальної відповідальності немає.

Як вбачається з висновку про стан здоров`я особи, виданого поліклінічним відділенням КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради 24 травня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є здоровою.

За даними Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-003952129, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Жизномир, на території України станом на 27 травня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

ОСОБА_1 працює у відділі освіти Бучацької міської ради, займає посаду асистента/вчителя в Жизномирській ЗОШ І-ІІІ ст, її дохід упродовж періоду за листопад 2023 року по квітень 2024 року, становить 59996,90 грн (довідка відділу освіти Бучацької міської ради №3124 від 28.05.2024).

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою.

Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

09 липня 2024 року на адресу суду від Органу опіки та піклування Бучацької міської ради надійшов висновок органу опіки та піклування Бучацької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджений рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради Тернопільської області №255 від 03 липня 2024 року, з якого вбачається, що останні кілька років мати участі в житті дитини не бере, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її здоров`ям та навчанням. Свідки, заявлені в позовній заяві: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджують у своїх поясненнях, що ОСОБА_2 останні три роки участі в житті доньки не бере, місце перебування матері їм невідоме. 27 червня 2024 року працівники служби у справах дітей здійснили обстеження умов проживання дитини, провели бесіду з малолітньою ОСОБА_3 та з`ясували, що дівчинка, в силу свого віку, не розуміє правові наслідки позбавлення батьківських прав і з мамою не спілкується вже давно. Як вбачається з наведеного, мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з донькою, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи наведене, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 02 липня 2024 року № 78, з метою захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , орган опіки та піклування Бучацької міської ради вважає, що доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровану за цією ж адресою.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

За приписами п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Так, у рішенні в справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Також, Європейський Суд у своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»).

Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідачки відносно його доньки є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками.Даних на спростування тверджень позивача матеріали справи не містять, як і заперечень та відзиву на позов відповідачкою не подано.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поряд з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що вона має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

На підставі викладеного, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, суд приходить до висновку про доведеність невиконання відповідачкою батьківських обов`язків, умисність таких дій та свідоме нехтування ними, безвідповідальне ставлення до їх виконання, відтак, застосування до неї крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно доньки забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів.

Відносно позовної вимоги про призначення позивача опікуном суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - ОСОБА_6 , записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що вбачається з Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України № 7 від 23 грудня 2015 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області.

З наведеного вище слідує, що після позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , малолітня дитина ОСОБА_3 буде позбавлена батьківського піклування.

Відповідно до частини першої статті 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу, яка передбачає встановлення судом опіки над малолітньою особою, у випадку, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

19 липня 2024 року на адресу суду від представника органу опіки та піклування Бучацької міської ради, начальника служби у справах дітей Пастушак І.В. на адресу суду надійшов висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затверджений рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради Тернопільської області №272 від 11 липня 2024 року, з якого вбачається, що орган опіки та піклування Бучацької міської ради визнає доцільним призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Згідно частини четвертої статті 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Отже, зважаючи на те, що після позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є такою, що позбавлена батьківського піклування, суд вважає за необхідне призначити опікуном її бабусю ОСОБА_1 .

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 протягом трьох останніх років жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Поряд з тим, позивач не порушує питання стягнення аліментів з відповідачки.

За наведених обставин, на виконання вимог частини 3 статті 166 СК України, суд вважає, що з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання дитини, дочки ОСОБА_3 , які слід перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати ОСОБА_1 відкрити особистий рахунок ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України і вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Жизномир Бучацького району Тернопільської області.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительку с. Жизномир Чортківського району Тернопільської області, опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов`язати ОСОБА_1 відкрити особистий рахунок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Бучацького районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Бучацької міської ради, місцезнаходження: майдан Волі, 1, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, 48400.

Суддя: І. І. Тхорик