Справа № 359/1591/24
Провадження № 2/359/1508/2024
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

13 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, яким просить : розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 532.

З метою досудової підготовки справи, судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснено запит для з`ясування зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача. Так, 14 лютого 2024 року суддею здійснено запити до Куп`янської міської територіальної громади Харківської області.

Інформація про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на адресу суду не надходила. Тому, 30 травня 2024 року судом повторно направлено запити до Куп`янської міської територіальної громади Харківської області з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача та відповідача.

Інформація про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на адресу суду не надходила.

Тому, 15 липня 2024 року судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача та відповідача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 691693 від 15 липня 2024 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 691698 від 15 липня 2024 року, інформація про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 відсутня.

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 17 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків вказаних в ухвалі, а також роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали суду від 17 липня 2024 року позивач не отримала, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду.

Відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно даних автоматизованої служби діловодства суду станом на 06 вересня 2024 року, заяв або клопотань від позивача по вказаній справі до суду не надходило.

Також, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 17 липня 2024 року у строки, встановлені судом, від заявника також не надійшло.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04 листопада 1950 року) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить висновку, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 17 липня 2024 року.

Згідно ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає звернутися позивачу з позовною заявою, оформленою відповідно вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, після усунення недоліків визначених в ухвалі суду від 12 липня 2024 року.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, заявник має право повторного звернення до суду із позовною заявою.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 185, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою самою заявою до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Яковлєва