РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Дащук І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 25 жовтня 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 жовтня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області було розірвано між ними шлюб, вирішено питання щодо залишення малолітніх на той час дітей на проживання з нею, та вирішено питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. На підставі вищевказаного рішення суду нею було отримано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в органах ДВС.

Незважаючи на це, відповідач свої обов`язки за вказаним виконавчим провадженням ігнорує. Коштів на утримання дітей не сплачує, утворив заборгованість, яка станом на 31 серпня 2023 року становить 179 390 грн. 99 коп. На даний час ця сума стала ще більшою. З огляду на це, вбачається, що відповідач не виконує свій батьківський обов`язок щодо матеріального утримання дітей.

Крім того, як на час їхнього шлюбу, так і після його розірвання, відповідач не вважав за доцільне приймати участь у вихованні дітей. Після розірвання шлюбу, відповідач взагалі самоусунувся від виконання свого обов`язку щодо участі у вихованні дітей та підготовки їх до самостійного життя.

Відповідач не відвідував батьківських зборів дітей по місцю навчання, не цікавився досягненнями дітей у навчанні чи наявності у дітей талантів які слід розвивати. Не відвідував важливих для дітей заходів по місцю навчання згідно шкільної програми. Не цікався станом здоров`я дітей, та ігнорував навіть ті періоди, коли діти хворіли та потребували матеріальної підтримки для своєчасного медичного обстеження, лікування чи оздоровлення.

Фактично весь тягар матеріального утримання дітей спочатку повністю ліг на неї, а в подальшому, утримувати її дітей від першого шлюбу їй почав допомагати її другий чоловік ОСОБА_6 , який хоч і не є рідним батьком для її дочок, однак який знайшов з ними емоційний контакт, є уважним до потреб дітей, разом з нею приймає участь в основних важливих подіях дітей, виховує їх та матеріально утримує. Діти вітчима поважають, а з рідним батьком підтримувати контакт не хочуть. Мають на відповідача образу і зневагу у зв`язку з тим, що дітям соромно за батька, з приводу того, який спосіб життя він веде. Авторитетом в усьому для них є вітчим.

Зокрема, після розірвання шлюбу відповідач для себе висновків не зробив, далі продовжував вести аморальний спосіб життя через наявну у нього ігрову залежність та вживання ним психотропних речовин, а в подальшому і наркотичних. У січні 2018 року, у справі № 569/19977/18, щодо відповідача було винесено Рівненським міським судом Рівненської області постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з керуванням ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, відповідач у своєму користуванні мав автомобіль, щодо якого його позбавили права керування, відповідно мав можливість отримувати за рахунок цього дохід, однак не вважав доцільним сплачувати аліменти на дітей, натомість кошти витрачав на наркотичні речовини, що свідчить не тільки про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а й свідчить про те, що у відповідача відсутні будь-які моральні цінності, які б він міг закласти дітям в процесі виховання. Натомість приклад, який він показує дітям через свій спосіб життя, є таким, що може завдати шкоду дітям, в разі якщо відповідач, буде виявляти намір з`явитись у їхньому житті після стількох років їхнього ігнорування. Така поведінка відповідача може поглибити і так вже наявну у дітей психологічну травму, а тому вона вважає, що повинна захистити інтереси дітей та позбавити відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити з підстав у ньому наведених. Також додала, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків тривалий час, а всі його твердження є голослівними, не підтверджені жодними доказами. При цьому, контактування його матері з дітьми, не заміняє його особисту участь у вихованні та утриманні дітей.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити, оскільки він заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Він частково погоджується з фактами викладеними позивачем та її представником, однак зауважує, що матеріально утримує дітей, так як купує їм необхідні речі, а саме рюкзаки, куртки, кросівки. Вітає дітей з днями народження, спілкується з ними, підтримує їх і вони його підтримують. Кошти він надає регулярно, передає їх через свою матір, бо вона має можливість відвідувати село, де проживають діти. Орієнтовно він передає по 2 тисячі гривень щомісячно. Діти приходять до їхнього будинку, останній раз бачив дітей у серпні цього року, загалом бачиться з ними один раз на місяць, по телефону говорить постійно. Навчальні заклади дітей він відвідував, коли діти вчилися в м. Рівне, однак після розірвання шлюбу, дійсно навчальні заклади не відвідував. Він любить дітей і вони його, все що їх стосується він намагається виконувати, а тому просить не позбавляти його батьківських прав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою. 09 квітня 2024 року представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р. подала заяву, в якій просила судові засідання проводити у її відсутність, висновок органу опіки та піклування підтримує. Просить постановити рішення, враховуючи найкращі інтереси дітей.

Представником позивача ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року задоволено.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

25 жовтня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Великомежиріцькою сільською радою Корецького району Рівненської області 25 жовтня 2008 року, серії НОМЕР_1 .

Під час перебування у шлюбі у них народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 листопада 2011 року, серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 09 жовтня 2013 року, серії НОМЕР_3 .

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2016 року в справі №569/11063/16, яке набрало законної сили 18 листопада 2016 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_3 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей в розмірі по 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 02 вересня 2016 року і до повноліття дітей.

На виконання вказаного рішення суду 14 грудня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13 вересня 2023 року №212613, який складено державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Адамчо В.С. по ВП НОМЕР_8 при примусовому виконанні виконавчого листа №569/11063/16, станом на 31 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 179 390 грн. 99 коп.

Також, 21 квітня 2022 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила після реєстрації шлюбу прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 21 квітня 2022 року, серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї та ОСОБА_6 народилася дочка ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Рівненським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 листопада 2023 року, серії НОМЕР_5 .

Сторони та їхні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією про реєстрацію місця проживання особи від 14 липня 2022 року №27401, виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, Талонами реєстрації за місцем проживання, та Довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 06 вересня 2023 року №21232, виданої Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, однак, як слідує з Довідки від 12 вересня 2023 року №624, виданої Виконавчим комітетом Великомежиріцької сільської ради, ОСОБА_3 проживає без реєстрації з червня 2023 року, за адресою: вул. Шевченка, с. Дивень, також разом з нею проживають її діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 16 лютого 2024 року, складеного Великомежиріцькою сільською радою, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . У жилі добрі умови проживання, санітарно-гігієнічні умови в нормі, для розвитку та виховання дітей створено належні умови.

Як слідує з Характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона навчалася у Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №22 з 01 вересня 2018 року по 17 червня 2023 року. За період навчання вона зарекомендувала себе позитивно, її вихованням займалася мати, а батько дитини не цікавився шкільним життям дочки, не спілкувався з класним керівником і вчителями-предметниками, батьківські збори не відвідував.

Як слідує з Характеристики ОСОБА_5 , вона навчалася у Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. №22 з 2020 по 2023 навчальний рік. За період навчання вона зарекомендувала себе позитивно. Мати дитини приймала активну участь у вихованні та навчанні дочки. Вона постійно відвідувала батьківські збори, цікавилась успіхами дитини. Дитина мала все необхідне для навчання у школі. Завжди охайна, гарно одягнена. Батько у вихованні і навчанні своєї дочки участі не брав. За три роки він жодного разу не відвідав школу. Класний керівник не знайома з батьком, за три роки навчання дитини жодного разу він не зателефонував класному керівнику, щоб поцікавитись справами у школі.

Згідно Довідки №282 від 10 вересня 2023 року, виданої Комунальним підприємством «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради, ОСОБА_3 за медичною допомогою до психіатра та нарколога не зверталася.

Натомість, як слідує з відповіді Комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради №1821 від 29 травня 2024 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів, ОСОБА_2 звертається до лікаря-нарколога в КП «РОЦПЗН» по програмі замісної підтримувальної терапії з 18 березня 2020 року по теперішній час. Отримує препарат «Метадону гідрохлорид» у добовій дозі 100 мг, для амбулаторного прийому, терміном на 10 днів.

Як слідує з відповіді Комунального підприємства «Обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики» Рівненської обласної ради №447 від 14 червня 2024 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів, в їхньому закладі ОСОБА_2 не перебував та не перебуває на обліку та лікуванні від наркотичної залежності.

Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2018 року в справі №569/19977/17, яка набрала законної сили 06 лютого 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Як слідує з висновку органу опіки та піклування «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » від 09 квітня 2024 року №08-01-363/24 згідно з інформацією, наданою службою у справах дітей Великомежиріцької сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечують проти позбавлення батька ОСОБА_2 батьківських прав.

Батько ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради з ним було проведено бесіду, в ході якої він пояснив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно дочок. Вказав, що любить їх, зустрічається останнім часом один або два рази на місяць у с. Дивень. Надає матеріальну допомогу дітям, але ніде цього не фіксує, купляв дочкам велосипеди, одяг та інше. Пояснив, що спілкується з дітьми в телефонному режимі.

Питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочок розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради. На засіданні комісії були присутні мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 . Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочок, а тому орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до пункту 18 Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25 жовтня 2008 року по 12 жовтня 2016 року, під час перебування у шлюбі у них народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу місце проживання дітей визначено разом з матір`ю ОСОБА_3 . 21 квітня 2022 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 , де в них народилася дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На час розгляду справи неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю і її чоловіком ОСОБА_6 , та неповнорідною сестрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Дивень Рівненського району Рівненської області, відповідач проживає в м. Рівне. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, з дітьми спілкується, однак не приймає участь у їх вихованні.

Разом з тим, судом не встановлено, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідне в якнайкращих інтересах дітей. У якнайкращих інтересах дітей буде збереження їх зв`язків із рідним батьком, при цьому сім`я батька не є особливо непридатною або явно неблагополучною для виховання дітей.

Щодо вживання наркотичних речовин, як про це вказує позивач, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Згідно з ч. 3 ст. 12 вказаного Закону, діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа, яка вживає наркотичні засоби.

Хронічність захворювання можливо встановити, провівши відповідну наркологічну експертизу, однак, клопотання про призначення судово-наркологічної експертизи позивач не заявляла.

Отже, позивачем не доведено, що відповідач є хронічним наркоманом та особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дітей.

Суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04), у якій він наголошував на тому, що факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У даному випадку відповідач категорично заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, вказуючи, що бажає спілкуватися з дочками та приймати участь у їх вихованні.

Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків чи доказів хронічної наркоманії, які б могли бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей, позивачем не надано, а також враховуючи те, що відповідач категорично заперечує проти позбавлення батьківських прав, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для позбавлення його батьківських прав, однак, враховуючи попередню поведінку відповідача, вважає за необхідне попередити його про необхідність змінити ставлення до виховання дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попередити, що в разі ухилення від виконання батьківських обов`язків він може бути позбавлений батьківських прав відносно дітей.

Контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул. Поштова, буд. 2, м. Рівне, .

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 року.

Суддя О.О. Першко