Справа № 720/1995/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Новоселицький районний суд

Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

з участю секретаря Політнічук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що в результаті ДТП було пошкоджено його автомобіль, у зв`язку з чим просить стягнути із відповідача матеріальну шкоду в сумі 281498 гривень.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 15.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху.

06.09.2023 року від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали без руху.

12.09.2023 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

30.10.2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки акт виконаних робіт неконкретний, ремонтні роботи пересікаються із купівлею нових запчастин і норми робіт є завищеними, оплата за ремонтні роботи не підтверджена, оскільки в квитанціях не вказано за які саме роботи та ким оплачувались.

30.10.2023 року відповідач подав клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 04.01.2024 року по вищевказаній справі було призначено автотоварознавчу експертизу.

21.03.2024 року від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №СЕ-19/126-24/988-АВ у зв`язку із ненаданням об`єкта дослідження для експертного дослідження.

Ухвалою від 30.04.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 29 грудня 2022 року близько 07 години 50 хвилин на 337 кілометрі автодороги Н-03 в межах Чернівецького району Чернівецької області мало місце ДТП за участю автомобіля марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Новоселицького районного суду від 03.02.2023 року за ст.124 КУпАП винною особою в даному ДТП було визнано відповідача.

Цивільна відповідальність водія транспортного засобу марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується копією полісу №АР/6621663, згідно якого страхова сума за шкоду завдану майну становить 160000 гривень, франшиза 3000 гривень.

Згідно повідомлення №17-05/857 від 07.03.2023 року встановлено, що ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено страхову виплату позивачу в розмірі 106660 гривень.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. ( Абзац перший пункту 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N9 (v0009700-03) від 24.10.2003р.).

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц сформульовано висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, оскільки розмір страхової суми за вищевказаним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становив 160000 гривень, сума франшизи 3000 гривень, то відповідно позивач мав право на відшкодування завданої йому ДТП шкоди від страхової компанії на суму, що перевищує 157000 гривень понесених витрат на евакуацію транспортного засобу.

В свою чергу страхова компанія ПрАТ «СК Провідна» виплатила позивачу лише 92860 гривень завданих автомобілю збитків, та відповідно позивач не мотивує у своєму позові по якій причині він не оспорює розмір страхового відшкодування, який виходячи із предмету позовних вимог мав становити 157000 гривень (з врахуванням того, що на його думку, йому заподіяно майнової шкоди в розмірі 374358 гривень).

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданий позивачем акт виконаних робіт №ПО-8-00004 від 22.06.2023 року на загальну суму 374358 гривень судом встановлено, що виконані роботи явно не відповідають їхній реальній вартості.

Так зокрема, сумнівною є вартість робіт зі встановлення бризговика тривалістю 24 норма години на суму 12000 гривень; фарбування бризговика тривалістю 5 норма годин на суму 5000 гривень. Також, згідно цього та акту незрозуміло який перелік робіт та запчастин був включений у відновлення безпеки на суму 16352 гривні, що означає чверть передня ліва на суму 20000 гривень в переліку запчастин. Крім того, не зрозуміло з якого розрахунку було зроблено визначення вартості збитків, оскільки позивачем не надано висновку автотоварознавчої експертизи, яка б підтвердила необхідність заміни 91 найменування запчастин, які вказані в акті.

У зв`язку з викладеним суд вважає акт виконаних робіт №ПО-8-00004 від 22.06.2023 року недопустимим доказом в підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Надані позивачем квитанції про оплату за ремонт та технічне обслуговування транспортного засобу суд визнає неналежним доказом, оскільки дані квитанції не містять відомостей про реквізити отримувача платежу, а також зазначені в них дата та час здійснення платежу передують акту виконаних робіт.

Крім того, призначена судом товарознавча експертиза не була проведена, у зв`язку із ненаданням експерту об`єкту дослідження, що унеможливлює суд визначити самостійно об`єм пошкодження автомобіля та вартість його відновлювального ремонту.

Відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні не було зібрано доказів понесених витрат позивачем, то в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі ст.ст.33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, ст.81 ЦПК України, керуючись ст.ст.258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.С. Павлінчук