Справа № 132/1005/24
Провадження № 22-ц/801/1654/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 рокуСправа № 132/1005/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 травня 2024 року, ухвалене суддею Аліменком Ю.О. в м. Калинівка, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №630668494 від 29 червня 2017 року в розмірі 52 195,48 грн.

Позов мотивований тим, що 29 червня 2017 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №630668494, відповідно до якого банк зобов`язався відкрити Позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 200 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29 червня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35,99%.

У подальшому, 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Флексіс» було укладено договір факторингу №2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором від 29 червня 2017 року №630668494.

18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , до ТОВ «Коллект Центр».

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 08 березня 2024 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 52 195,48 грн, з яких: 36 370,16 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 10 543,42 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 0,00 грн нараховані 3% річних; 0,00 грн інфляційні втрати.

Вказане стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №630668494 від 29 червня 2017 року в загальному розмірі 41 652,06 грн, а також сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволений позовних вимог у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із вказаним позовом, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було надано аналізу викладеним ним у відзиві на позов доводам: наданий розрахунок заборгованості є нечитабельним; заборгованість нарахована поза строком кредитування; банківська виписка доводить повну відсутність заборгованості; підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «Коллект Центр» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 29 червня 2017 року ОСОБА_1 було підписано Оферту на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, Акцепт пропозиції на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії і Паспорт споживчого кредиту (а.с.4-8).

30 червня 2017 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк».

За умовами кредитного договору, банк зобов`язався відкрити ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випустити міжнародну кредитну картку строком дії три роки з моменту її випуску. Ліміт відновлювальної кредитної лінії встановлено в розмірі 200 000,00 грн. Сума кредиту, що є доступною клієнту на момент укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії становить 20 000 грн. Процентна ставка за користування коштами становить 35,99% річних.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , що здійснений ПАТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором № 630668494 від 30 червня 2017 року за період з 30 червня 2017 року по 17 травня 2021 року становила: 35 580,34 грн заборгованість за тілом кредиту; 400 грн неустойка (штраф); 4 883,90 відсотки за користування кредитом; 789,37 грн овердрафт (а.с.21).

17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №630668494 від 30 червня 2017 року (а.с.24-26).

Відповідно до додатку 1-1 до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №630668494 від 30 червня 2017 року на суму 36 370,16 грн без урахування пені, штрафів, неустойки (а.с. 27).

18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором.

Відповідно до додатку 1-1 до вказаного договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №630668494 від 30 червня 2017 року на суму 36 370,16 грн без урахування пені, штрафів, неустойки (а.с. 34-35).

З розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованість за кредитним договором № 630668494 від 30 червня 2017 року становила: 36 370,16 грн заборгованість за тілом кредиту; 5 281,90 грн заборгованість за пенею; 10 543,42 заборгованість за процентами (а.с.22).

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі і за вказаним вище кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 630668494 від 30 червня 2017 року на суму 36 370,16 грн (а.с. 41-42).

Як зазначено ТОВ «Коллект Центр», заборгованість ОСОБА_1 станом на 08 березня 2024 року складає 52 195,48 грн, з яких: 36 370,16 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 10 543,42 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 0,00 грн нараховані 3% річних; 0,00 грн. інфляційні втрати (а.с.23).

Суд першої інстанції, встановивши, що заборгованість за кредитним договором №630668494 від 29 червня 2017 року становить в загальному розмірі 41 652,06 грн, а не 52 195,48 грн, як зазначено в позовній заяві, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. При цьому, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість у розмірі 41 652,06 грн, оскільки саме такий розмір заборгованості був на момент укладення першого договору факторингу.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

За змістом статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Встановлено, що 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/2021, а у подальшому, на підставі договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до ТОВ «Коллект Центр».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Факт укладення 30 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору, а також у подальшому укладення між первісним кредитором ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс», між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» договору факторингу, а також між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» договору про відступлення права вимоги встановлений судом першої інстанції.

Договори факторингу (відступлення права вимоги) у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Встановлено, що 30 червня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику було відкрито рахунок та випущено картку строком дії три роки.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ПАТ «Альфа-Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо розміру отриманого та погашеного тіла кредиту за кредитним договором.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує факт укладення кредитного договору, факт отримання кредиту та користування кредитними коштами, однак стверджує про відсутність заборгованості.

За розрахунками ТОВ «Коллект Центр», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором визначена станом на 08 березня 2024 року та становить: 36 370,16 грн заборгованість за тілом кредиту та 10 543,42 грн заборгованість за процентами.

Відомостей щодо строку дії договору у договорі не має, однак, позивач вказує у позовній заяві, що позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29 червня 2020 року.

Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню, апеляційний суд виходить з того, що на момент закінчення строку дії картки - 30 червня 2020 року (що не заперечується сторонами), заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становила 22 807,34 грн, а за процентами 713,54 грн (а.с.21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

А відтак, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість саме у тому розмірі, який був наявним на момент закінчення строку дії картки 30 червня 2020 року, тоді як заборгованість визначена позивачем станом на 08 березня 2024 року.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до розрахунку, заборгованість за тілом кредиту станом на 17 травня 2021 року у зв`язку зі сплатою 13 860,64 грн становила 0 грн.

Вказана позиція відхиляється апеляційним судом, оскільки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі спочатку зазначає, що за договором факторингу повинна була бути передана заборгованість за кредитним договором станом на 29 червня 2020 року у наступному розмірі: 22 807,34 грн - за тілом кредиту; 713,54 грн - за процентами; 400 грн неустойка (пеня), а потім вказує, що заборгованість за тілом кредиту станом на 17 травня 2021 року взагалі була погашена.

Натомість, з виписки по рахунку слідує, що вказана сума в розмірі 13 860,64 грн в рахунок погашення заборгованості не надходила.

У виписці лише зазначено, що 17 травня 2021 року відбулося згортання активу у зв`язку з продажем згідно договору факторингу.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що форма та інформація наданих позивачем копій доказів суперечить вимогам законодавства відхиляються апеляційним судом, оскільки ОСОБА_1 з позовом про захист прав споживачів не звертався.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням вимог позову, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 365 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено на 45%).

У зв`язку з частковим задоволенням вимог апеляційної скарги, з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 974 грн, пропорційно розміру задоволених вимог (задоволено на 43%).

У позовній заяві ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем було надано:

- копію договору №02-01/2023 про надання правової допомоги, укладеного 02 січня 2023 року між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.54-55);

- заявку на надання юридичної допомоги №547 від 07 лютого 2024 року, підписану ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», вартість послуг складає 13 000 грн (а.с.58);

- витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року, підписаний ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.59);

- платіжну інструкцію від 09 лютого 2024 року (а.с.57).

У ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині шостій вказаної статті зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

ОСОБА_1 вважає, що договір про надання правової допомоги, який укладено між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», є господарським договором та не є договором про надання правничої допомого.

Вказана позиція скаржника є хибною, оскільки п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тобто, такий договір може бути укладено і з адвокатським об`єднанням.

ОСОБА_1 не зазначено норму закону, яка вимагає зазначення у договорі відомостей про справу, у межах якої адвокат має намір здійснювати представництво інтересів особи.

Зазначення в платіжній інструкції суми оплати в розмірі 51 000 грн за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02 січня 2023 року про надання парової допомоги не може бути підставою для не відшкодування витрат, оскільки за умовами договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги (п.4.1 договору) і згідно заявки на надання юридичної допомоги №547 від 07 лютого 2024 року вартість послуг за надання правової допомоги у даній справі становить 13 000 грн.

Враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі часткового задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги задоволено на 45%), зважаючи на відсутність клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 5 850 гривень.

Керуючись ст. 137, 141, 367, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () заборгованість за кредитним договором (№630668494) від 30 червня 2017 року в загальному розмірі 23 520 (двадцять три тисячі п`ятсот двадцять) гривень 88 копійок: 22 807,34 грн заборгованість за тілом кредиту; 713,54 грн заборгованість за процентами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (): судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 1 365 (одна тисяча триста шістдесят п`ять) гривень; витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 5 850 (п`ять тисяч вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 974 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк