Справа № 396/2450/23
Провадження № 2/396/158/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.09.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участю секретаря судових засідань Тодеріци К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що в результаті ДТП, скоєного за вини відповідача ОСОБА_2 , який 18 вересня 2023 року близько 08.00 год. керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos на перехресті вулиць Волкова та Біляєва у м.Кропивницькому, перед виїздом на головну дорогу не надав перевагу в русі транспортному засобу Honda CRV державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 власником якого є позивачка, в результаті чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Таким чином, своїми діями, водій ОСОБА_2 порушив п.п. 1, 5, 2, 3б, 2, 3д, п. 16.11 ПДР України.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2023 року у справі №404/8928/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав значні механічні ушкодження. Згідно рахунку фактури №СТО-000116 від 13.11.2023 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля становить 89257 гривень 30 копійок. Враховуючи отриману страхову виплату в сумі 52000 гривень 00 копійок, прохає стягнути 39257 гривень 30 копійок відшкодування завданої майнової шкоди.

Крім того, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача, внаслідок яких відбулась ДТП, позивачу було завдано моральну шкоду, що знайшло своє вираження у душевних стражданнях які позивач зазнала у зв`язку з пошкодженням власності автомобіля, в порушенні нормальних життєвих зв`язків пов`язаних із відсутністю транспортного засобу, та порушенні звичного ритму життя.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 39257,30 гривень майнової шкоди, 50000 гривень моральної шкоди та відшкодувати понесені судові витрати 10000 витрат на правову допомогу та 3757,60 гривень сплаченого судового збору.

31.01.2024 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що частково визнає розмір матеріальної шкоди та готовий відшкодувати різницю між фактично понесеними витратами та страховою виплатою яка мала бути виплачена в розмірі 72966 грн. 12 коп., а не отриманою сумою позивачем в розмірі 52000 грн., за умови надання позивачем належних доказів. Зазначивши, що дану вимогу слід пред`явити до належного відповідача СК «Європейський страховий альянс». Вважає позовні вимоги позивача суперечливими, оскільки у позові зазначена сума 89257,30 грн., а згідно оцінки вартості збитків 72966,12 грн. Заперечує щодо суми збитку згідно рахунку-фактури, та вважає, що деякі позиції ремонту автомобіля не відносяться до ДПТ, взагалі ціни в рахунку-фактурі є необгрунтованими та завищеними, що викликає сумнів у його дійсності. Доказів щодо понесеної моральної шкоди та витрат на правову допомогу не надано. Просить встановити меншу суму матеріальної шкоди, визнає сплату франшизи в розмірі 2500 грн та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, адвокат надіслала заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду повернулись поштові конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотань про відкладення розгляду справи суду не надіслав.

Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Відповідач жодного разу не з`явився до суду. Будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин неявки в судове засідання суду не подав, йому достеменно відомо про існування даної справи, однак після подачі відзиву він жодного разу не поцікавився результатом розгляду, що суд розцінює як зловживання ним процесуальними правами, а тому не вбачає поважності причин для відкладення розгляду справи.

Суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, судовий процес не фіксувався.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 24.10.2023 року у справі ЄУН №404/8928/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., судом встановлено що 18 вересня 2023 року близько 08.00 год. керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos на перехресті вулиць Волкова та Біляєва у м.Кропивницькому, перед виїздом на головну дорогу ОСОБА_2 не надав перевагу в русі транспортному засобу Honda CRV державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 в результаті чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.8).

Відповідно до п. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки Honda CRV, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору є ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 05.10.2023 року, оціненої ФОП ОСОБА_4 , який діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №6/2023 від 14.10.2022, строк дії до 14.10.2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CR-V 2.0 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 72966,12 грн.(а.с.9-15)

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в СК «Європейський страховий Альянс», страховою компанією було виплачено суму страхового відшкодування 52000 гривень (а.с. 48), про що сама позивач заначила в позові та не заперечується відповідачем у відзиві.

Різниця між сумою страхового відшкодування та фактичними збитками становить 20966 гривень 12 копійки.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною 1 ст.1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як передбачено ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування шкоди завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий зв`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану в наслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування заподіяної позивачеві матеріальної шкоди підлягають стягненню з відповідача у розмірі 20000 гривень 12 копійок, що становить різницю між сплаченою сумою страхової виплати та встановленим розміром завданої шкоди, згідно оціночної вартості.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, не є належним доказом розміру заподіяної шкоди, суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Як зазначено у п. 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Згідно з п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до п. 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно з п. 4.3 Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ.

Виходячи з викладеного, висновок експерта складається у разі проведення судової автотоварознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092.

Слід відмітити, що звіт про незалежну оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу - легкового автомобіля Honda CR-V 2.0 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складений ТОВ ОСОБА_4 , за замовленням позивача ОСОБА_1 , містить марку, модель і державний реєстраційний номер транспортного засобу, який проходив оцінку. У своєму звіті оцінювач зазначено ринкову вартість автомобіля, вартість відновлювального ремонту. Суб`єкт оціночної діяльності несе цивільно-правову відповідальність відповідно до чинного законодавства України за недостовірність висновку з незалежної оцінки.

Враховуючи викладене, звіт про оцінку вартості матеріального збитку є належним доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди. Натомість відповідачем не надано жодного доказу на спростування даної інформації.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України.

Враховує суд при цьому й те, що, хоча до практики Європейського Суду з прав людини, судом й визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав середня нормально реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду), даній справі позивачем не надано доказів в частині обґрунтування суми відшкодування моральної шкоди, однак зважаючи, що відповідач визнав розмір завданої моральної шкоди в сумі 2000 грн., враховуючи що позивач була певний час позбавлена права користуватися автомобілем, що внесло вимушені зміни в її життя, тому суд частково задовольняє дану позовну вимогу, зазначаючи за необхідне стягнути моральну шкоду в сумі 15000 гривень.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України регламентовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем заявлено до стягнення 10000 грн. витрат на правову допомогу, однак доказів на підтвердження їх понесення не надано, тому суд відмовляє в задоволенні їх стягнення.

Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3757 грн 60 копійок, які підлягають стягненню з відповідача, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи.(а.с.24, 25).

Керуючись ст. ст. 13, 77-79, 89, 137, 141, 247, 259, 280, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , проживає по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 12 копійок, завдану моральну шкоду в розмірі 15000 гривень та 3757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. С. Цесельська