КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 759/17443/23

номер провадження №22-ц/824/8318/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року /суддя Єросова І.Ю./

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2023 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідачів пеню, інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку із невиконанням обов`язку з виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір якого визначений рішенням суду. У зв`язку із невиконанням відповідачами грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України, просив стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» за період з 30.10.2017 р. (заподіяння шкоди внаслідок ДТП) по 04.09.2020 року (момент часткової виплати страхового відшкодування) із страхової суми на одного потерпілого 100000,00 грн. 3% річних у розмірі 8548,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 17801,67 грн. та в порядку ст. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пеню у розмірі 84928,79 грн. За період з 04.09.2020 р. по 11.08.2023 р. (момент виконання рішення суду шляхом закінчення виконавчого провадження) на суму 17118,00 грн. просив стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» пеню у розмірі 14842,04 грн., інфляційні втрати у розмірі 8596,37 грн., 3% річних у розмірі 1507,00 грн. Окрім цього, з ОСОБА_3 за період з 30.10.2017 р. (заподіяння шкоди внаслідок ДТП) по 09.08.2023 р. (момент виконання рішення суду шляхом закінчення виконавчого провадження) на суму 27420,07 грн. просив стягнути 3% річних у розмірі 4753,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21102,34 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 45,02 грн., пеню у розмірі 708,17 грн. та судовий збір 9,72 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 67,61 грн., судовий збір у розмірі 4,21 грн. /а.с. 101-103/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального права. Зокрема, дорожньо-транспортна пригода відбулась 30.10.2017 року. Отже, зобов`язання з відшкодування збитків у відповідачів виникло в момент настання дорожньо-транспортної пригоди, 30.10.2017 року. Часткову суму страхового відшкодування в розмірі 82 882,00 грн. приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виплатило лише 04.09.2020 року. Враховуючи те, що ПАТ «СГ «ТАС» своїх зобов`язань згідно полісу № АК/5551633 від 28.03.2017 щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі не виконувало до 04.09.2020 року, з них слід стягнути пеню, інфляційні втрати та 3% річних з моменту заподіяння шкоди, 30.10.2017 року, по момент часткової виплати страхового відшкодування - 04.09.2020 року, нараховуючи пеню, інфляційні втрати та 3% річних на суму 100 000 грн. за період з часткової виплати страхового відшкодування з 04.09.2020 року, по момент повного виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2023 року / справі № 450/3402/20, 11.08.2023 року, з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» слід стягнути пеню, інфляційні втрати та 3% річних нараховуючи пеню, інфляційні втрати та 3% річних на суму 17 118 грн. Окрім цього, грошове зобов`язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 виникло 30.10.2017 року, а фактично виконав він його 09.08.2023 року, в даному випадку присутнє прострочення його виконання, що має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Вказував, що оскільки індекс інфляції та 3% річних є складовою боргу по виплаті страхового відшкодування, то відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється: на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

ОСОБА_3 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що рішення, за яким встановлено зобов`язання щодо виплати набрало законної сили 11.07.2023 р. і саме з цієї дати почався перебіг строку та санкцій за невиконання грошового зобов`язання. Рішення ОСОБА_3 виконано 09.08.2023 р. Також посилався на висновки ВС у справі 757/3725/15-ц.

ПАТ «Страхова група «ТАС» про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформована належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не зверталась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 04.09.2020 р. АТ «Страхова група «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 82882,00 грн. на подану ОСОБА_1 заяву від 07.08.2020 р. Оскільки здійснювався розгляд кримінальної справи за ч. 2 ст. 286 КК України остаточне рішення у якій прийнято Верховним Судом у Постанові від 27.01.2021 р.

Суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Таким чином, дійшов обґрунтованого висновку, що зобов`язання АТ «Страхова група «ТАС» щодо виплати страхового відшкодування проведено у строк, а від так не є порушеним.

Щодо заявленого періоду стягнення з АТ «Страхова група «ТАС» 04.09.2020 р. по 11.08.2023 р. (момент виконання рішення суду шляхом закінчення виконавчого провадження) на суму 17118,00 грн., а саме вимог стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» пеню у розмірі 14842,04 грн., інфляційні втрати у розмірі 8596,37 грн., 3% річних у розмірі 1507,00 грн. судом першої інстанції також зроблено вірні висновки.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.05.2023 р. (ун. № 450/3402/20) вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», окрім раніше сплаченого, на користь ОСОБА_1 17118 грн. (сімнадцять тисяч сто вісімнадцять) гривень невиплаченого страхового відшкодування. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 27420,07 грн. (двадцять сім тисяч чотириста двадцять гривень 7 коп.) різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження вказане рішення набрало законної сили 11.07.2023 р. Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що саме із цього моменту починається перебіг строку за невиконання грошового зобов`язання.

Вищевказане рішення суду виконано АТ «Страхова група «ТАС» 11.08.2023 р., а ОСОБА_3 09.08.2023 р., що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження.

Відповідачі у встановлений законом строк не виконали зобов`язання щодо сплати заборгованості на користь позивача, сума якої встановлена рішенням суду 31.05.2023 р., яке набрало законної сили 11.07.2023 р., таким чином допущено прострочення грошового зобов`язанням, внаслідок чого на суму цього зобов`язання нараховуються суми, передбачені законом і договором страхування, зокрема, 3 % річних, інфляційні втрати, а щодо відповідача АТ «Страхова група «ТАС» і пеня в порядку ст. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи апеляційної скарги про те, що початок перебігу строку за зобов`язанням починається з моменту заподіяння шкоди внаслідок ДТП, зводяться до суб`єктивного трактування норм законодавства. Зобов`язання встановлене рішенням суду починається з моменту набрання рішенням законної сили, яким у даному випадку встановлено розмір відшкодування, що підлягає сплаті.

Таким чином, згідно розрахунку здійсненого судом першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача за період з 11.07.2023 р. по 11.08.2023 р. на суму 17118 грн. підлягає стягненню 3% річних у розмірі 45,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 0 грн., пеня у розмірі 708,17 грн.

Згідно розрахунку здійсненого судом, з відповідача ОСОБА_3 за період з 11.07.2023 р. по 09.08.2023 р. на суму 27420,07 грн. підлягає стягненню 3% річних у розмірі 67,61 грн., інфляційні втрати у розмірі 0 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: