Дата документу 03.09.2024Справа № 552/259/24
Провадження № 4-с/554/31/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шевської О.І.

за участю секретаря -Васюти А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, зацікавлена особа: Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,, -

ВСТАНОВИВ :

У січні 2024 ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою про скасування арешту з майна, зацікавлена особа: Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій прохав суд скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №48336200.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду.

На адресу суду надійшов відзив на скаргу від представника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому прохав у задоволенін скарги відмовити. Вказав, що станом на 15.05.2024 року перебуває зведене виконавче провадження №4764768 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 273639,44 грн. Заборгованість за вказаним виконавчим провадженням не погашена. Крім того до складу зведеного виконавчого провадження №47064768 раніше також входило виконавче провадження №48336200 з примусового виконання виконавчого листа №554/5502/13-к від 01.07.2015 року Октябрського районного суду м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Креатив» заборгованості в сумі 241040 грн. Окремо зазначив, що 03.05.2024 року боржником до відділу надано довідку за вих.№211/18 від 28.08.2018 року видану ПАТ «Креатив» в якій повідомлено , що заборгованість в сумі 241 040 грн. по виконавчому листу №554/5502/13-к відсутня. Долучити вказану довідку до матеріалів виконавчого провадження №48336200 з примусового виконання виконавчого листа №554/5502/13-к від 01.07.2025 року Октябрського районного суду м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на ЗАТ «Креатив» заборгованості можливості не має, адже матеріали виконавчого провадженні знищені у зв`язку із закінченням термінів зберігання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, в якій прохав розгляд скарги проводити за його відсутності, вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Представником Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко С.В. надав до суду заяву в якій вказав, що при вирішення справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що Октябрським районним судом м.Полтави 01.07.2015 року в рамках цивільного провадження було видано виконавчий лист №554/5502/13-к, на підставі якого старшим державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Токар К.М. 06.08.2015 року було відкрито виконавче провадження №48336200 відповідно до якого відповідно до якого борг ОСОБА_2 перед стягувам ЗАТ «Креатив» становив 241040 грн. Відповідно до вказаного ВП №48336200 на його ранки та майно виконавчою службою було накладено арешт..

Відповідно до довідки наданої директором ПАТ «Креатив» за вих.№211/18 від 28.08.2018 року про відсутність заборгованості по виконавчому листу №554/5502/13-к дебіторська заборгованість у боржника ОСОБА_1 в розмірі 241040 грн. відсутня

06.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про скасування арешту з майна в рамках виконавчого провадження ВП 48336200.

090.11.2023 року начальник ВПВР у Полтавській області СМУ Міністерства юстиції М.Лукмасло надано письмову відповідь, в якій повідомлено про те, що вказане виконавче провадження було завершено 14.12.2020 року, але арешти з його майна зняті не були.

Суд вважає, що вимоги скарги є обґрунтованими та арешт підлягає до скасування.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги у відповідності до статті 451 ЦПК України суд постановляє ухвалу.

У разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Нормами ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на нерухоме майно порушує на даний час право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно, порушується право власності позивача, унаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, окрім того відповідно до довідки наданої директором ПАТ «Креатив» за вих.№211/18 від 28.08.2018 року дебіторська заборгованість у боржника ОСОБА_1 в розмірі 241040 грн. відсутня , саме виконавче провадження №4836200 знищене.

На підставі вказаного скарга підлягає до задоволення, а арешт підлягає до скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, зацікавлена особа: Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 в рамках виконавчого провадження №48336200.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя: О.І.Шевська