Справа № 465/99/22 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/811/2164/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 червня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

10.01.2022 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідачки в порядку регресу суму збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної події, в розмірі 16060,95 грн та судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що 29 липня 2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (страховик) та ТзОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування майна підприємств та підприємців №000011ипОзгф. 23 вересня 2020 року у приміщенні операційного блоку медичного центру ТОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» за адресою АДРЕСА_1 виявлено залиття однієї зі стін приміщення, про що комісією у складі представників ОСББ «Наукова 96 Б» складено Акт від 01.10.2020 року про залиття нежитлового приміщення, орендованого ТзОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС». Актом ОСББ «Наукова 96 Б» від 01.10.2020 року встановлено, що залиття операційного блоку медичного центру ТОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» сталося з вини власника (користувача) квартири АДРЕСА_2 . 24.09.2020 року страхувальник за договором добровільного страхування майна підприємств та підприємців № 000011ипОзгф звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про виплату страхового відшкодування. 27.10.2020 року ТзОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» виплачено страхове відшкодування в розмірі 16060,95 грн. Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України після проведення виплати потерпілому у страховика виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в порядку регресу суму збитків, завданих внаслідок страхового випадку в розмірі 16060 гривень 95 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не встановив основні ознаки та взаємозв`язок між ними для притягнення особи до деліктної відповідальності, а саме протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача та його вину. Рішення суду грунтується на припущеннях, що суперечить ч. 6 ст. 81 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про вину відповідача у виникненні страхового випадку. При цьому, надані позивачем Акт про залиття нежитлового приміщення та Акт огляду застрахованого об`єкта свідчать про те, що приміщення квартири особами, які підписали Акт, не оглядалось, зокрема - санвузол, де знаходяться з`єднання труб водопостачання. Позивач безпідставно покликається на те, що залиття приміщення операційного блоку Медичного центру ТОВ «Офтальмологічна клініка «Візекс» відбулось з вини власника (користувача) квартири АДРЕСА_2 , над приміщенням операційного блоку, через незабезпечення ним контролю та належного технічного обслуговування системи водопостачання квартири, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази знаходження системи водопостачання квартири відповідача саме над пошкодженою залиттям стіною операційного блоку медичного центру. Як убачається з Акту обстеження, комісія обстежувала місця загального користування верхнього поверху, а не приміщення квартири відповідача. При цьому, комісія встановила, що причиною залиття є протікання труб водопостачання в частині з`єднання з лічильником холодної води у санвузлі квартири АДРЕСА_2 . Вважає, що за відсутності доступу до квартири АДРЕСА_3 встановити факт протікання води в місці з`єднання труби з приладом обліку води є неможливо, оскільки такий прилад (лічильник) знаходиться безпосередньо в квартирі. Крім того, члени комісії не є особами, які володіють достатніми інженерно-технічними знаннями в галузі функціонування сантехнічних приладів, а тому не можуть встановлювати причини залиття чи несправність системи водопостачання. Суб`єктний склад комісії не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року. Таким чином, Акт про залиття нежитлового приміщення від 01.10.2020 року складено без участі уповноважених компетентних осіб та всіх заінтересованих сторін, зокрема відповідача, а також без огляду квартири АДРЕСА_3 та візуального встановлення технічного стану водопровідної системи розміщеної в самій квартирі, що свідчить про неналежність Акту як доказу на підтвердження обгрунтованості пред`явлених ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» позовних вимог.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

13.10.2023 від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначено, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку з наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15). Оскільки ОСОБА_1 не надала суду доказів на спростування її вини у завданні шкоди, з моменту виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до власника квартири АДРЕСА_2 , як до особи винної у заподіянні шкоди користувачу нежитлового приміщення у АДРЕСА_1 . Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статей ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

При цьому, згідно висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Встановлено, що 29 липня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування майна підприємств та підприємців №000011ипОзгф, згідно умов якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном - нежитловим приміщенням з внутрішнім та зовнішнім оздобленням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

23 вересня 2020 року у приміщенні операційного блоку медичного центру ТОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» за адресою АДРЕСА_1 виявлено залиття однієї зі стін приміщення, про що комісією у складі представників ОСББ «Наукова 96 Б», ТОВ «ОК «ВІЗЕКС» та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 складено Акт про залиття нежитлового приміщення від 01.10.2020 року.

Відповідно до Акту ОСББ «Наукова 96 Б» від 01.10.2020 року, комісією встановлено, що внаслідок залиття фарба на стіні орендованого приміщення місцями здулася, потріскала та змінилася в кольорі; на стику стелі зі стіною довжиною близько двох метрів смугою утворилося вздуття фарби. В ході обстеження верхнього поверху будинку встановлено, що причиною залиття стін і стику між стелею і стіною є протікання труб водопостачання в частині з`єднання з лічильником холодної води у санвузлі квартири АДРЕСА_2 над приміщенням операційного блоку. Залиття приміщення операційного блоку медичного центру ТОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» сталося з вини власника (користувача) квартири АДРЕСА_3 через незабезпечення ним контролю та належного технічного обслуговування системи водопостачання його квартири. Для приведення стіни та стелі нежитлового приміщення до належного стану необхідно провести такі роботи - повністю зняти фарбове покриття в місцях вздуття і деформації стіни та стелі, зашпаклювати і вирівняти поверхні, виконати належні роботи з обробки та підготовки стін і стелі до покриття фарбою, нанести на пошкоджені стіну і стелю латексну фарбу у два шари «від кута до кута». До складення акту комісія мала намір запросити власника (користувача) квартири АДРЕСА_2 , однак ніхто з цієї квартири не відчинив двері.

24.09.2020 року страхувальник за договором добровільного страхування майна підприємств та підприємців № 000011ипОзгф від 29.07.2020 року - ТзОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно Акту огляду застрахованого об`єкту - нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ., складеного представником ПрАТ «СК «АРКС», від 25.09.2020 року причиною виникнення страхового випадку є підтікання затяжної гайки холодної води у квартирі винуватця, що знаходиться поверхом вище.

На підставі акту огляду застрахованого приміщення від 25.09.2020 року, кошторису на будівельні роботи, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ARX2644885 від 26.10.2020 року ПрАТ «СК «АРКС» здійснило ТОВ «Офтальмологічна клініка «ВІЗЕКС» виплату страхового відшкодування в розмірі 16060,95 грн, що підтверджується платіжним дорученням №716416 від 27.10.2020 року.

Задовольняючи позов ПрАТ «СК «АРКС» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суд першої інстанції виходив з того, що обгрунтованість пред`явлених позивачем вимог підтверджується матеріалами справи, якими встановлено вину ОСОБА_1 у настанні страхового випадку, який мав місце 23.09.2020 року, та обов`язок відповідачки відшкодувати позивачу виплачену ним суму страхового відшкодування.

З таким висновком колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та встановленим судом обставинам.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності Акту про залиття нежитлового приміщення від 01.10.2020 року Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, та відсутності ОСОБА_1 під час складення зазначеного Акту не беруться колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують наявність її вини в заподіянні шкоди.

Крім того, відповідачка не надала суду доказів на підтвердження того, що залиття нежитлового приміщення мало місце не з її вини, та не з причин, зазначених в Акті про залиття.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено 25 січня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 січня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра