"18" вересня 2024 р. Справа № 363/2210/24
18 вересня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря - Дрозд В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вказавши, що є сином відповідача про що свідчить свідоцтво про народження. На даний час навчається на першому курсі ОС «Бакалавр» спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» Навчально-наукового інституту публічного управління та держаної служби Київського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання за кошти бюджету з терміном навчання по 30 червня 2027 року та перебуває на повному утриманні своєї матері ОСОБА_3 , разом з якою і проживає. Позивач зазначив, що батьки разом не проживають та батько матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом. Відповідач є здоровим, працездатним, працює та отримує ще і пенсію, тобто має значні доходи, що свідчить про можливість ним сплачувати аліменти на користь позивача. Окрім того, позивач зазначив, що відповідач на праві власності має нерухоме майно та власником великих пакетів акцій. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до 30 червня 2027 року.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.05.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився.
Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області 29.03.2006 року.
Як зазначає в своїй позовній заяві позивач, він проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні.
Згідно довідки від 15.04.2024 року № 074-16-09-102 ОСОБА_1 є студентом 1 курсу ОС «Бакалавр» спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування» Навчально-наукового інституту публічного управління та держаної служби Київського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання за кошти бюджету Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує, що позивач продовжує навчання, самостійного заробітку не має, потребує допомоги батька, а тому вважає за необхідне визначити розмір матеріальної допомоги в заявленому позивачем розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача.
Відтак судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина до припинення ним навчання згідно ст. 199 СК України.
При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн., від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2024 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1211, 20 гривень.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 орган що видав 0540, дата видачі 18.11.2020 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 / проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя І.Ю. Котлярова