СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

02 вересня 2024 року м.Снігурівка

справа №485/1319/21

провадження № 4-с/485/3/24

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

представників боржника ОСОБА_1 , стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_1 , на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Ярослава, стягувач ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_3 ,

установив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_3 , звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Ярослава.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №485/1319/21 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що ОСОБА_3 здійснював систематичні перекази коштів на утримання дітей, на загальну суму 120010,00 грн. Кошти перерахував на картковий рахунок ОСОБА_4 . Перекази здійснювались на утримання неповнолітніх дітей, а призначення платежу не зазначалось. Державним виконавцем 28 червня 2024 року складено заборгованості зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по травень 2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованість становить 140283,98 грн. З вказаним розрахунком заборгованості не погоджується та вважав його неправомірним, оскільки перекази здійснювались на утримання неповнолітніх дітей.

Посилаючись на викладене, просила суд визнати бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Ярослава, що підлягає у неврахуванні у розрахунку заборгованості по аліментам грошових переказів, здійснених ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неправомірною; зобов`язати головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Ярослава, провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 73066283 за виконавчим листом № 485/1319/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням переказів, здійснених боржником на загальну суму 120010 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила суд її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі. Уточнила, що вважає неправомірний розрахунок заборгованості саме від 28.06.2024. Зазначила, що між ОСОБА_3 та стягувачам не існує більше зобов`язань, окрім зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дітей. Вважала, що строк на звернення зі скаргою не пропущений.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд задоволенні скарги відмовити, посилаючись на пропуск строку звернення до суду зі скаргою, оскільки скаржник вже звертався до суду зі скаргою з приводу не врахування переказів при обчисленні суми заборгованості державним виконавцем, про поважність пропуску строку не зазначає. Зазначає, що їй невідомо чи існують інші зобов`язання у ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 .

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, заслухавши представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №73066283, зазначає таке.

Суд встановив, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №485/1319/21 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грнна кожну дитину, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Я.В. від 17.10.2023 відкрито виконавче провадження №73066283.

23 жовтня 2023 року головним державним виконавцем спрямовано виклик ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_3 зобов`язано з`явитися до виконавця 06.11.2023 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

20 листопада 2023 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніним Я.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

20 листопада 2023 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніним Я.В. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме на транспортні засоби: FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі НОМЕР_2 ; ГКБ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі НОМЕР_4 ; КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі НОМЕР_6 ; BMW, реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN/номер шасі НОМЕР_8 .

05.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою, у якій просив врахувати суму його виплат у розмірі 120010 грн на картку стягувача в рахунок заборгованості по аліментам та здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, зняти арешт з його валютного рахунку.

ОСОБА_3 надавались державному виконавцю квитанції про сплату аліментів з рахунку боржника на рахунок стягувача.

09.02.2024 на адресу ОСОБА_4 спрямовано вимогу виконавця з метою підтвердження чи спростування, отримання ОСОБА_4 коштів у рахунок аліментів: 14.05.2022 5025 грн; 16.06.2022 10050 грн; 29.07.2022 10050 грн; 23.08.2022 10050 грн; 12.09.2022 20100 грн; 30.09.2022 10050 грн; 06.10.2022 3015 грн; 10.10.2022 505 грн; 14.10.2022 5025 грн; 26.10.2022 8040 грн; 28.10.2022 2010 грн; 21.11.2022 105 грн; 23.11.202210050 грн; 02.12.2022 5025 грн; 28.12.2022 5025 грн; 09.01.2023 3015 грн; 12.01.2023 12060 грн; 12.01.2023 205 грн; 11.04.2023 605 грн; загальна сума 120010 грн, наданих боржником у додатках до заяви від 05.02.2024.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 12.02.2024, остання повідомила, що зазначені кошти, відповідно до вимоги, у рахунок сплати аліментів не враховує.

12.02.2024 на адресу ОСОБА_3 направлено відповідь на його заяву №б/н від 05.02.2024, та встановлено, що станом на 12.02.2024 відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів.

Державним виконавцем складено розрахунок заборгованості станом на 28.06.20024 за період з жовтня 2021 року по травень 2024 рок. Загальна сума заборгованості становить 140283,98 грн. В графі сплачено «0».

03.07.2024 на адресу ОСОБА_3 направлено відповідь державного виконавця про те, що заявником надано інформацію про сплату коштів напряму стягувачу. З метою встановлення факту сплати відповідних коштів на користь стягувача, як аліментних платежів 01.07.2024 державним виконавцем, направлена вимога для підтвердження даної інформації на адресу стягувача. 03.07.2024 на електронну адресу відділу надійшла відповідь стягувача на вимогу державного виконавця, щодо неврахування нею відповідних коштів, як таких, що сплачені в рахунок аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей. Отже, станом на 03.07.2024 відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст.71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стягувач та боржник не оспорюють, той факт, що боржник перераховував на картковий рахунок стягувача грошові кошти.

З виписки по картці НОМЕР_9 вбачається, що на картку НОМЕР_10 перераховано: 14.05.2022 5025 грн; 16.06.2022 10050 грн; 29.07.2022 10050 грн; 23.08.2022 10050 грн; 12.09.2022 20100 грн; 30.09.2022 10050 грн; 06.10.2022 3015 грн; 10.10.2022 505 грн; 14.10.2022 5025 грн; 26.10.2022 8040 грн; 28.10.2022 2010 грн; 21.11.2022 105 грн; 23.11.202210050 грн; 02.12.2022 5025 грн; 28.12.2022 5025 грн; 09.01.2023 3015 грн; 12.01.2023 12060 грн; 12.01.2023 205 грн; 11.04.2023 605 грн; загальна сума 120010 грн.

Перерахунок коштів здійснювалось зі сталою періодичністю, що відповідає періоду сплати аліментів на утримання дітей.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18) зазначено, що боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як «поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування».

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Матеріали справи не мають доказів існування інших боргових зобов`язань скаржника ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 . Крім того, реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, та доказів, поданих учасниками справи, суд звертає увагу, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, також мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості за аліментами, оскільки доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від боржника, що також у сукупності з іншими доказами доводить, що грошові кошти, сплачені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 є саме аліментами на дітей.

За таких обставин, суд вважає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Щодо строків звернення зі скаргою

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 ЦПК України).

Як встановлено судом зі змісту скарги, оскаржуваний розрахунок аліментів, виконаний державним виконавцем станом на 28 червня 2024 року.

Такі обставини не були спростовані іншими учасниками справи.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що строк звернення до суду, встановлений статтею 449 ЦПК України, ОСОБА_3 не пропустив, тому не заслуговують на увагу посилання представника стягувача на пропуск ОСОБА_3 строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_1 , на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Ярослава- задовольнити.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ваніна Ярослава, що полягає у неврахуванні у розрахунку заборгованості по аліментам від 28.06.2024 грошових переказів, здійснених ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на загальну суму 120010 грн, неправомірною.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 73066283 за виконавчим листом № 485/1319/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням переказів, здійснених боржником на загальну суму 120010 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 06.09.2024.

Суддя О.П.Бодрова