30 серпня 2024 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» про стягнення розрахункових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку,
Ухвалою від 31 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у позовній заяві просить справу розглянути за наявними у ній матеріалами.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином за адресою місцезнаходження ТОВ «Прикатпатзахідтранс», зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інформація про зміну місцезнаходження відповідача у справі відсутня. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 12 червня 2007 року позивач прийнятий на посаду машиніста екскаватора (надалі перейменовано на машиніст трубоукладача) Дочірнього підприємства "Прикарпатзахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів (в результаті реорганізації перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс»), про що свідчать записи трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12 березня 2004 року на ім`я ОСОБА_1 .
06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звільнений за скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу № 493-3В про припинення трудового договору (контракту) від 06 жовтня 2021 року.
Згідно зі ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
За нормами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать працівникові від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Позивач в день звільнення перебував на роботі, про що свідчить копія наказу № 493-3В про припинення трудового договору, виданого ОСОБА_1 та підписаного ним 06 жовтня 2021 року.
В день звільнення розрахунку з позивачем проведено не було. Доказів на спростування вказаної обставин суду не надано.
Відповідно до ст.117 КзПП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).
Абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.
Позивача було звільнено в жовтні 2021 року, а тому під час розрахунку середнього заробітку необхідно виходити з виплат за серпень 2021 року та вересень 2021 року.
Позивач не надав суду доказів щодо розміру виплат за останні два календарні місяці перед звільненням та не клопотав про їх витребування від відповідача, що позбавляє суд можливості визначити та стягнути на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку. Разом з тим, з метою належного захист прав позивача суд вважає за можливе зобов`язати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, розрахований відповідно до положень ч.1 ст.117 КЗпП України та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
За таких обставин позов належить задовольнити частково.
За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» про стягнення розрахункових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;
Повне судове рішення складене 06 вересня 2024 року.
Суддя