УХВАЛА

05 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 367/6658/21

провадження № 61-11717ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та усунення від права на спадкування

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня

2023 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що факт вияву у спадкодавця ознак тяжкої хвороби не може свідчити про безпорадний стан спадкодавця, оскільки безпорадний стан - це стан особи, у якому вона

не може самостійно забезпечити свої життєві потреби, потребує стороннього догляду, допомоги і піклування. Таких доказів матеріали справи не містять.

Суд взяв до уваги покази свідків та зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), з урахуванням встановлених судом обставин, зокрема що між позивачем та померлою ОСОБА_4 були дружні відносини, і протилежного суду доведено не було.

16 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Клімушев Є. В. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 11 липня 2024 року.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували статті статтю 1264 Цивільного кодексу України без урахування висновку Верховного Суду, викладеного

у постановах від 10 травня 2022 року у справі № 761/34780/19,

від 18 вересня 2023 року у справі №582/18/21, від 08 травня 2020 року

у справі № 643/3240/17, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц,

від 01 червня 2020 року у справі № 523/6051/17.

Також заявник вважає, що суди, порушивши норми процесуального права, встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимого доказу - показів свідків (пункт 4 частини третьої

статті 411 ЦПК України).

На думку ОСОБА_1 суди не дослідили докази у справі, які підтверджують спільне проживання та ведення побуту заявника з

ОСОБА_4 .

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 11 липня 2024 року.

Витребувати із Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/6658/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та усунення від права на спадкування.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська