Справа № 2-4579/11
н/п 2-п/490/59/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.

секретаря - Романовій К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22.12.2011 року у справі №2-4579/11 за позовом Прокурора Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зміну умов кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє його представник - адвокат Лазаренко Р.М., звернувся до суду з даною заявою, в якій просив скасувати заочне рішення, ухвалене Центральним районним судом м.Миколаєва 22.12.2011 року у справі №2-4579/11 за позовом Прокурора Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зміну умов кредитного договору.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.09.2024 року дану заяву передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

У провадженні судді Черенкової Н.П. перебувала цивільна справа №2-4579/11 за позовом Прокурора Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зміну умов кредитного договору.

Заочним рішенням Центрального районного суду від 22.12.2011 року позов задоволено частково, розірвано кредитний договір № 56 від 15.05.2011 року, укладений між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» та ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний Ощадний Банк України» заборгованість за основним боргом в сумі 72225,02 грн, поточну заборгованість по відсоткам в сумі 1595,62 грн, прострочену заборгованість по основному боргу в сумі 53022,08 грн, прострочену заборгованість по відсоткам в сумі 41309,65 грн, пеню в сумі 12787,12 грн, а всього 180939,49 грн та судовий збір в сумі 188,20 грн. У задоволені вимог про зміну умов кредитного договору відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15.05.2012 року заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2011 року змінено.

Центральним районним судом міста Миколаєва 24.05.2024 року виданий виконавчий лист у справі № 490/6036/20 на виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 09.04.2024 року у справі № 490/6036/20.

Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) Паралєвою Світланою Сергіївною відкрито виконавче провадження № 75207841 за постановою від 05.06.2024 на підставі виконавчого листа у справі № 490/6036/20.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 ЦПК України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

При цьому, якщо рішення суду (судді) оскаржувалося позивачем або відповідачем, то виникає «зайва» напруга у відносинах судді з такими особами, оскільки вона могла скластися з невдоволення таких осіб рішенням і діями конкретного судді. Тому доцільно надати такій особі в інших справах право відводу такого судді, щоб особисті стосунки такої особи та судді не впливали на об`єктивність майбутнього судового рішення.

Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" суб`єктивний критерій це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій це факти, що можуть бути перевірені,які породжують сумніви у безсторонності суддіта оцінка того, чи забезпечивсуддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).

ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи, що заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2011 року змінено рішенням апеляційного суду в Миколаївській області від 15.05.2012 року, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді,суддя Черенкова Н.П. вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі №2-4579/11 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22.12.2011 року у справі №2-4579/11 за позовом Прокурора Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зміну умов кредитного договору.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №2-4579/11 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22.12.2011 року у справі №2-4579/11 за позовом Прокурора Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зміну умов кредитного договору.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова