РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/73/24

Провадження № 22-ц/4815/678/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Пашкевич І.А. на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2024 року, ухваленого в складі судді Красовського О.О., повний текст якого складено 26 березня 2024 року у справі № 570/73/24,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 14 травня 2016 року до 27 жовтня 2021 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12.10.2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2021 року та до повноліття дитини.

Водночас зазначає, що вона несе додаткові витрати на гурток плавання в садку 594 грн, харчування в садку 19118, 46 грн., харчування в школі 2693, 69 грн, купівлю портфелю 2814, 90 грн, канцелярське приладдя для навчання 1919, 57 грн, купівлю шкільної форми та одягу 6575,15 грн, з метою повноцінного розвитку, виховання і навчання дитини, забезпечення її фізичного та психічного здоров`я. З врахуванням зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача частину понесених додаткових витрат на дитину, а саме 17 530 грн.

Рішенням Рівненського районного суду від 21 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину (1/2 частина) у розмірі 9908 грн 64 коп. та на користь держави судовий збір у розмірі 678 грн 27 коп.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати повністю та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції поверхнево розглянув спір та прийшов до неправильного висновку, що понесені позивачем такі витрати як: оплата садочку, купівля шкільного приладдя, оплата курсу катання на ковзанах, бібліотеки та театру є додатковими витратами на дитину.

Стверджує, що аліменти на дитину відповідач сплачує своєчасно, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що не заперечується сторонами. Окрім того, відповідач купує дитині одяг та взуття, самостійно придбав новий телефон, додатково сплатив 18 500, 00 гривень на потреби дитини, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відзив на апеляційну скаргу відсутній.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд мотивував це тим, що відвідування дитиною курсу катання на ковзанах, бібліотеки та театру зумовлює позитивний розвиток здібностей дитини.

Однак з такими висновками апеляційний суд не погоджується з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 травня 2016 року до 27 жовтня 2021 року та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина сторін проживає з позивачем за межами України, в Чеській Республіці.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.10.2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2021 року та до повноліття дитини.

Аліменти на утримання дитини відповідач сплачує своєчасно, заборгованості зі сплати аліментів на дитину немає.

Позивачка понесла витрати за перебування дитини у дитячому садочку та у школі (харчування, відвідування спортивних занять, купівля шкільного приладдя, речей, одягу). Загальна сума витрат становить 35 731, 89 грн., які підтверджуються квитанціями.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Аналогічні висновки зазначені у постановах Верховного Суду від 26.08.2020 року в справі №336/1488/19, від 4 грудня 2019 у справі № 320/383/19, від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20.

У постанові від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 Верховний Суд вказав, що придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами. Ці витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною.

Застосовуючи відповідні положення вищенаведених норм, слід виходити із системного аналізу норм Закону про те, що додаткові витрати на утримання дитини - це не додаткові кошти, які належить стягувати з платника аліментів через те, що сума аліментів не покриває всіх необхідних витрат на дитину, які включають в себе, зокрема, придбання одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування, підручників, оплату навчання в школі, проведення дозвілля дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, які спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, якщо дитина потребує навчання сааме у цьому навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття; висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем не доведено мотивів вибору освітнього закладу комерційної форми власності, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. ОСОБА_1 не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості отримання дитиною аналогічної освіти в інших державних навчальних закладах, а саме по собі навчання дитини у приватному садочку та школі, не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у цих закладах, викликані особливими обставинами.

Таким чином, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявність особливих обставин, які б надавали підстави вважати, що дитина сторін потребує додаткових витрат.

Матеріали справи не містять довідок, характеристик зі школи та жодних фактів про досягнення дитиною у тій чи іншій сфері, або інші фактичні дані, які б дозволяли перевірити або встановити наявність здібностей.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Пашкевич І.А. задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2024 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 19 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді : Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.