Справа № 177/968/24
Провадження № 2-о/177/62/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/968/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; внести відповідні зміни до актового запису про народження дітей щодо відомостей про батька.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 у період з 2006 року по 2018 рік. Від цих стосунків у них народились дві доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записи про їх батька зроблені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері. 25.07.2018 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася третя донька ОСОБА_6 . 16.03.2023 року шлюб був розірваний. Але фактично після рішення суду стосунки почали налагоджуватися та на день народження молодшої доньки 16.04.2023 року, вони помирилися та в подальшому планували знову зареєструвати шлюб. ОСОБА_3 був мобілізований на військову службу з 14.09.2023 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини. За життя ОСОБА_3 визнавав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є його доньками, піклувався про них, приймав участь у вихованні, матеріально утримував, мав добрі стосунки з ними. Доньки вважали та називали його батьком. Рідні ОСОБА_3 також визнавали його двох старших доньок. Всі ставилися до них як до рідних членів сім`ї.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року у справі призначено посмертну молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

На виконання ухвали суду КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» направлено висновок експерта за результатами проведеного молекулярно-генетичного дослідження від 16.08.2024 року № 1696-МГ.

Ухвалою суду від 05.09.2024 року провадження у справі поновлено.

Заявник в судове засідання 12.09.2024 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. В ході судового розгляду на задоволені заяви наполягала, посилаючись на доводи викладені в заяві про встановлення факту батьківства.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання 12.09.2024 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. В ході судового засідання проти задоволення заяви не заперечувала. Пояснювала, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є його доньками і її онуками.

Представники заінтересованих осіб Міністерства оборони України та Криворізького ВДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, заявами просили справу розглядати за їх відсутності, кожен окремо просили ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст.128 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до абз. 3 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що загиблий ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З заяви вбачається, що з 2006 року по 2018 рік ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, разом виховували їхніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та визнавав себе їх батьком.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 25.07.2018 року зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області складено актовий запис за № 02 від 25.07.2018 року, свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

У зареєстрованому шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилася третя донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 04.05.2020 виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 14).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 року у справі №177/69/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с 13).

22.05.2007 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 17). Ім`я та по-батькові дитини було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявника, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 від 02.11.2010 року (а.с. 18).

22.01.2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано факт народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 19). Ім`я та по-батькові дитини було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявника, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 26.07.2016 року (а.с. 20).

Судом встановлено, що заявник разом з ОСОБА_3 та їх спільними дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 з 2014 року по грудень 2022 року, вели спільний побут, що підтверджується інформаційною довідкою вих. № 63-02 від 23.04.2024 (а.с. 28), проживання дітей та заявника за вказаною адресою також підтверджено витягами сформованими 12.07.2023 з Реєстру Лозуватської територіальної громади (а.с. 29-32).

Посвідченням, виданим Криворізькою районною державною адміністрацією 17.07.2020 року підтверджено те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виховують дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , їх сім`я має статус багатодітної (а.с. 21).

ОСОБА_3 брав активну участь в шкільному житті дітей, зокрема ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , цікавився їх навчанням, дбав про їх розвиток, відвідував батьківські збори, був люблячим та відповідальним батьком, що підтверджено довідкою КЗ «Грузької гімназії» №119 від 22.04.2024 (а.с. 22).

Відносини ОСОБА_3 як батька з дітьми підтверджено спілкуванням у месенджері.

У зв`язку з початком повномасштабної війни російської федерації проти України ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних Сил України та приймав безпосередню участь в обороні нашої держави, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_5 №703/51 від 05.10.2023, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 №365 від 29.12.2023. Під час проходження служби ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 в н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області, що підтверджується сповіщенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 від 12.02.2024 (а.с. 35).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2024 Лозуватською сільською радою було складено відповідний актовий запис № 19 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 36).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є рідними сестрами та мають спільних біологічних батьків, що встановлено звітом про ДНК братів і сестер виконаним на підставі договору №564/259 на замовлення заявника ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» направлено висновок експерта за результатами проведеного молекулярно-генетичного дослідження від 16.08.2024 року № 1696-МГ відповідно до якого загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (вірогідність подій складає 99,999951 %), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (вірогідність подій складає 99,99986 %) (а.с. 99-104).

Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 підтвердили факт того, що ОСОБА_3 є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Слід зазначити, що одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року).

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявником було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_3 є батьком народжених нею дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження їх від померлого шляхом проведення молекулярно-генетичного дослідження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Також, в зв`язку з наведеним наявні підстави і для внесення відповідних змін до актового запису про народження дітей.

За таких обставин суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Криворізького району Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна, та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна.

Внести зміни до актового запису про народження № 248 від 22.05.2007 року, складеним Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у графі «батько» записати «громадянин України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 ».

Внести зміни до актового запису про народження № 45 від 22.01.2015 року, складеним Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме у графі «батько» записати «громадянин України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Лященко