ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1787/24 Справа № 203/4787/23 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

31.08.2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до заяви відповідача від 22.03.2019 року про укладення договору про надання банківських послуг, останньому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого в подальшому збільшувався до 105550 грн. Посилаючись на те, що свої зобов`язання за кредитним договором позичальник не виконує, в зв`язку з чим, станом на 11.06.2023 року виникла заборгованість у розмірі 129064,14 грн., з яких 105581,22 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23482,92 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та понесених судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського,1д, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг від 22 берзня 2019 року, яка утворилась станом на 11 липня 2023 року, в сумі 105581 грн. 22 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту, а також судовий збір в сумі 2684 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У грудні 2023 року від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цієї частині нового рішення про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом у розмірі 23482,92 грн. та понесених судових витрат.

Апеляційна скарга аргументована тим, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком по Позичальником укладається договір у письмовій формі. Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про свідчить його підпис.

22.03.2019 року Відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому особистим підписом підтвердив, що ознайомлений з основними умовами кредитування, в тому числі й процентною ставкою.

Позивачем надані до суду належні, допустимі та достатні докази того, що нарахування та стягнення процентів з відповідача є правомірним.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 129064,14 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

В обґрунтування пред`явленого позову позивач посилався на те, що відповідно до анкети-заяви відповідача від 22.03.2019 року, поданої з метою отримання банківських послуг, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшувався до 105550 грн.

Відповідно до наданої позивачем до позову копії анкети-заяви, копії паспорту на ім`я відповідача, довідок про видачу кредитних карток, встановлення та зміни кредитного ліміту, а також виписки по рахунку вбачається, що відповідачу відповідно до заяви було видано кредитну картку, яка в подальшому перевипускалась, встановлено кредитний ліміт, розмір якого змінювався в подальшому та останній активно користувався кредитними коштами.

Як зазначив позивач, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, в зв`язку з чим, згідно наданого банком розрахунку та виписки по рахунку, станом на 11.06.2023 року виникла заборгованість в сумі 129064 грн. 14 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 105581 грн. 22 коп., за відсотками в сумі 23482 грн. 92 коп.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати захисту своїх прав в судовому порядку, шляхом зобов`язання виконати боржника свій обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 105581 грн. 22 коп.

В частині заявлених банком вимог про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 23482 грн. 92 коп., суд враховує наступне.

Оскільки умови договору приєднання в даному випадку розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на зміст наведених вище положень ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд враховує, що згідно змісту позовної заяви заявлені банком до стягнення проценти нараховані у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг.

Проте, надані до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів не містять підпису відповідача, а тому не визнаються судом належним, допустимим та достатнім доказом ознайомлення позичальника з вказаними Умовами та Тарифами, що діяли на момент укладання договору, а також доказом погодження сторонами відповідних істотних умов кредитного договору в письмовій формі, як це передбачено нормами ст.ст.207,1055 ЦК України.

Не містить умов щодо порядку нарахування та сплати процентів і підписана відповідачем анкета-заява від 22.03.2019 року.

Долучена до позову копія заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг датована 18.02.2020 року, не містить відомостей щодо її складання в рамках договору, укладеного 22.03.2019 року, а тому не визнається судом належним та допустимим доказом погодження/зміни умов останнього.

Долучений до позову Паспорт споживчого кредиту від 22.03.2019 року є документом, що носить інформаційний характер, в анкеті-заяві від 22.03.2019 року не зазначений, а тому зазначена в цьому паспорті інформація також не може вважатись погодженими сторонами умовами договору від 22.03.2019 року та його невід`ємною частиною.

В зв`язку з цим, суд визнає безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 23482 грн. 92 коп.

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги банку слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за договором від 22.03.2019 року, яка виникла станом на 11.06.2023 року, в сумі 105581 грн. 22 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Але з таким висновком у повному обсязі колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с.15-22), яка власноручно підписана відповідачем, сторони узгодили всі істотні умови договору, в тому числі й проценти за користування кредитом.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про свої зобов`язання, щодо сплати процентів за користування кредитом, але ці зобов`язання не виконав, що змусило позивача звернутись до суду.

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуємо рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Позивачем за подачу апеляційної скарги сплачений судовий збір у розмірі 4026, 00 грн. (а.с.114-115).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, у розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором б/н від 22 березня 2019 року станом на 11.06.2023 року у розмірі 23482 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

В іншій частині заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: