Справа № 361/7677/24
Провадження № 2/361/4644/24
У Х В А Л А

09 серпня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Бражник Н.М., вивчивши матеріали позовної заяви Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» (далі ДП «Житло») звернулось до суду із зазначеним позовом.

Позов мотивувало тим, що Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області (далі ГУ Держпродспоживслужби у Київській області) за порушення законодавства про захист прав споживачів постановою від 08 травня 2024 року № 10-5.2-06/3 застосувало до нього штраф у розмірі 109 008 грн.

Не погоджуючись із постановою ГУ Держпродспоживслужби у Київській області від 08 травня 2024 року № 10-5.2-06/3 ДП «Житло» оскаржило її до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 11 червня 2024 року Київський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 320/24306/24 за адміністративним позовом ДП «Житло» до ГУ Держпродспоживслужби у Київській області про оскарження постанови про накладення штрафу.

Про звернення до суду з адміністративним позовом та оскарження постанови про накладення штрафу ДП «Житло» повідомляло ГУ Держпродспоживслужби у Київській області завчасно, крім того, незважаючи не те, що в силу ч. 2 ст. 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова не набрала законної сили ГУ Держпродспоживслужби у Київській області пред`явило її до виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Броварський ВДВС).

29 липня 2024 року Броварський ВДВС прийняв постанови ВП № 75646364 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ГУ Держпродспоживслужби у Київській області від 08 травня 2024 року № 10-5.2-06/3; про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження.

ДП «Житло» зверталось до Броварського ВДВС із заявою про повернення виконавчого документа стягувачу, що не набрав законної сили, проте, отримало відмову у задоволені заяви.

Враховуючи викладене, просило суд зобов`язати Броварський ВДВС скасувати постанови від 19 липня 2024 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ГУ Держпродспоживслужби у Київській області від 08 травня 2024 року № 10-5.2-06/3; про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження, прийняті у виконавчому провадженні № 75646364; стягнути на його користь сплачений судовий збір за подачу цього позову у розмірі 3 028 грн.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Бражник Н. М.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддя дійшла такого висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З огляду на ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму.

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України,

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції».

Як вбачається із змісту позову ДП «Житло» його предметом є оскарження постанов Броварського ВДВС про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови ГУ Держпродспоживслужби у Київській області про накладення штрафу від 08 травня 2024 року № 10-5.2-06/3; про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження, які прийняті 29 липня 2024 року у виконавчому провадженні № 75646364.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження рішень (в тому числі постанов), дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів

Аналіз наведених правових норм у сукупності з обставинами цієї справи дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про накладення штрафу ВП № 75646364, а також оскарження інших постанов прийнятих державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження тощо, підлягає розгляду не місцевим загальним судом, а окружним адміністративним судом.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Даний пункт статті не регулює питання щодо дій суду у випадку порушення правил предметної підсудності, водночас предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої, відповідно до ст. 318 КАС України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За таких обставин, нормами КАС України не визначено дії суду у випадку надходження до відповідного суду позовної заяви, яка йому предметно не підсудна.

Згідно ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таки чином, оскільки даний спір предметно не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду, слід застосувати закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, та передати справу за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 20, 29, 287 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Дочірнього підприємства «Житло» Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії передати за належністю на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Бражник