КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/6283/19 Головуючий у суді І інстанції Українець В.В.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , публічне акціонерне товариство «Імексбанк» про визнання вкладником та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 12 серпня 2024 року ФГВФО в особі представника - адвоката Мізунського А.І. звернувся через підсистему «Електронний суд» з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлено, що розгляд даної справи в суді першої інстанції відбувався у відкритому судовому засіданні, вступна та резолютивна частина оскаржуваного рішення проголошена 25 червня 2024 року, а його повний текст складено 05 липня 2024 року, тоді як з апеляційною скаргою на це рішення представник позивача звернувся лише 12 серпня 2024 року.

В апеляційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що апеляційна скарга була складена та направлена іншим учасникам справи ще 24 липня 2024 року, про що свідчить опис вкладення, однак направити її безпосередньо до Київського апеляційного суду виявилося можливим лише 12 серпня 2024 року, що зумовлено незалежними від скаржника причинами, а саме в період з 24 липня 2024 року по 12 серпня 2024 року відбувалися технічні роботи та значні перебої в роботі сервісу «Електронний суд». Також позивач просить врахувати постійні відключення світла і оголошення в м. Києві повітряних тривог пов`язаних із постійною загрозою артобстрілу з боку російської федерації, у зв`язку з чим направити апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку не було можливим. Враховуючи, що пропущений строк на апеляційне оскарження є незначним, позивач просить поновити цей строк.

Проте, наведені підстави неможливо визнати поважними і достатніми для поновлення пропущеного процесуального строку з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що представник ФГВФО - Мізунський А.І. був присутній 25 червня 2024 року під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення та отримав її копію, а повний текст оскаржуваного рішення було складено 05 липня 2024 року та 06 липня 2024 року доставлено до електронного кабінету Фонду, а отже позивач був ознайомлений зі змістом повного тексту оскаржуваного рішення, порядком та строками його оскарження з 06 липня 2024 року (а.с. 48, т.3).

Посилання скаржника на воєнний стан, повітряну тривогу не можуть бути визнані судом поважними.

Дійсно Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено та який продовжує діяти.

Разом з тим, після запровадження воєнного стану на території України діяльність судів не зупинялася. Лише на окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ. Київський апеляційний суд працює у штатному режимі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) вказано, що введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання у зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо). Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Оголошення повітряної тривоги у місті Києві та Київській області не є цілодобовими, тому дана обставина не може бути визнана судом поважною.

Скаржником не наведено жодної обставини, яка пов`язана з веденням в Україні воєнного стану, яка дійсно перешкодила йому у встановлений законом строк звернутись з апеляційною скаргою. Крім того, скаржником не надано жодного доказу, який підтверджував би обставини, на які він посилається.

Доводи скаржника на те, що останнім часом почастішали проблеми зі світлом також не заслуговують на увагу.

Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 559/2655/23 дійшов висновку, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли російською федерацією населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, оскільки це складний логістичний процес. Разом із цим, судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому Законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи банківських устав, комунальних служб та/або поштового зв`язку.

Скаржником до апеляційної скарги не долучено жодного доказу (наприклад, графіку відключення світла, щоб підтверджував цілодобове відключення світла, або його нетривалу наявність протягом дня), що підтверджує об`єктивну неможливість через відключення світла подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Крім того, як вбачається з розділу новини ДП «Інформаційні судові системи» сайту Судової Влади в період з 24 липня 2024 року по 12 серпня 2024 року інформація про технічну роботу та перебоїв підсистеми «Електронний суд» відсутні.

Скаржником не наведено жодної обставини та не надано доказів на підтвердження дійсно об`єктивних причин, що перешкодили йому з дня складання повного тексту 05 липня 2024 року по 05 серпня 2024 року звернутись до суду з апеляційною скаргою.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

В апеляційній скарзі не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало суб`єкту оскарження реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку після ознайомлення з повним текстом цього рішення, а вищевказані посилання є недостатніми підставами для поновлення пропущеного строку та свідчить про свідоме зволікання стороною позивача з поданням апеляційної скарги.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази або вказати на інші обґрунтовані підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження з посиланням на відповідні докази.

Крім того, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Вимоги, що визначені у частині сьомій статті 43 ЦПК України та у пункті 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України позивачем у повному обсязі не виконано.

Відтак, позивачу необхідно надіслати до суду апеляційної інстанції копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів для третьої особи - ОСОБА_7 або ж докази надсилання листом з описом вкладення копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено підпунктом 2.1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), установлено, що за подання до суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому положеннями частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2019 році відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» складає 1 921,00 грн.

Ураховуючи категорію спору, характер та кількісний вимір незадоволених позовних вимог позивача, а також вимоги апеляційної скарги, розмір судового збору в даному випадку становить 5 763,00 грн.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою ФГВФО на рішення від 25 червня 2024 року по справі № 760/6283/19, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення наведених вище недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у разі не усунення інших недоліків апеляційної скарги вона вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб