Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/2230/23

Провадження № 2/542/135/24

10 вересня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю: секретаря судового засідання Журавель О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Хлистун І.М.,

представника відповідача адвоката Кірнос Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.

В позовній заяві посилалася на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що 13 вересня 2022 року вона разом з майстром ОСОБА_3 займалась ремонтом паркану на території власного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 побачила, що позивачка ремонтує паркан та почала кричати, ображати ОСОБА_1 , говорячи про те, що позивачка не має права так вчиняти. Після чого ОСОБА_4 покликала свого чоловіка ОСОБА_2 . Далі вони разом кидали каміння на подвір`я позивачки. Потім ОСОБА_2 за допомогою довгого залізного предмету, схожого на битку почав трощити та руйнувати дах гаражу та сараю позивачки, лаявся нецензурними словами, на зауваження не реагував. З цього приводу позивачка змушена була звернутись до поліції.

Вказала, що 13.09.2022 в ІТС «ІПНП» відділенням поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було зареєстроване повідомлення ОСОБА_1 за № 3735 про пошкодження шиферу на даху її гаража. Водночас 21.09.2022 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повідомило позивачку про те, що відсутній склад кримінального правопорушення в діях особи, що пошкодила шифер на даху гаражу, а саме: ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 . З метою відшкодування отриманих збитків позивачці рекомендовано звернутись за захистом свого порушеного права до суду.

Зазначила, що експертом за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи № 51 від 12.12.2023 встановлено, що розмір матеріальних збитків, завданих відповідачем ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 становить 7359 грн 85 коп.

Вказала, що в добровільному порядку шкода відповідачем не відшкодована, просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 7359,85 грн

Вважає, що відповідачем було завдано їй також моральну шкоду, яка полягає в отриманні душевних страждань, погіршенні стану здоров`я. Також вказала, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона не може вести спокійний та звичний спосіб життя. Зазначила, що відповідачем було порушено право позивачки на повагу до її гідності та честі. ОСОБА_1 була змушена звертатись за допомогою для відновлення майна та за захистом.

Просила стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 102).

13.02.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що вимоги позовної заяви є необґрунтованими, оскільки до суду не надано жодних доказів, які встановлюють причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та нанесенням збитків. Зауважив, що повідомлення поліції не дає можливості встановити винних осіб та причинно-наслідкового зв`язку. Позовні вимоги не визнає, оскільки не вбачає в своїх діях ознак вчинення правопорушення.

22.02.2024 представник позивачки адвокат Хлистун І.М. подала відповідь на відзив, у якому вказала, що доводи позивача є безпідставними та його правова позиція заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. Також вказала, що відповідач у відзиві підтвердив про наявність 13 вересня 2022 року сварки між ним та позивачкою. Водночас посилання відповідача на те, що його дружина також викликала поліцію не спростовує факту протиправної поведінки ОСОБА_2 та не виключає спроби відповідача уникнути відповідальності за протиправну поведінку шляхом зведення наклепу на позивача.

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року витребувано від відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області належним чином завірені копії документів за матеріалами перевірки за зверненням ОСОБА_1 за № 3735 від 13.09.2022. Підготовче провадження закрито.

Під час судового розгляду справи сторони надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив.

Додатково позивачка в судовому засіданні зазначила, що у неї із сусідами ОСОБА_2 та його дружиною постійно виникають сварки з приводу межі. 13.09.2022 до неї прийшов ОСОБА_3 , який допомагав їй, а саме: відпилював болгаркою її сітку від стовпчиків. В цей час підійшов відповідач та кинув у неї грудку землі і каміння. Після цього ОСОБА_3 пішов, оскільки не захотів бути присутнім під час конфлікту. Пояснила, що після того, як вона прибрала паркан у вигляді сітки, паркан відповідача впав, оскільки він був обпертий об її сітку. Вказала, що відповідач, тримаючи у руці металеву трубу, довжиною більше 1 м та діаметром приблизно 5 см, пошкодив їй труби водовідливу, дах на гаражі та покрівлю на сараї. При цьому була присутня тільки вона. Після цього дочка позивачки викликала поліцію. Пояснила, що оскільки завдана їй шкода не перевищувала визначеного законом мінімального розміру, щодо відповідача не було порушено кримінальне провадження та провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що позов не визнає. Пояснив, що вже давно конфліктує з позивачкою. 13.09.2022 він з дружиною працював на городі та почув як тріщить паркан із шиферу, який розташований по межі між його подвір`ям та сусідкою ОСОБА_1 . Вказав, що сусідка ОСОБА_1 штовхнула руками його шиферний паркан орієнтовною довжиною 4м, який впав на його город та розбився, при цьому пошкодивши капусту, яка там росла. Зазначив, що на місці де впав шиферний паркан, він побачив сусідку ОСОБА_1 . Повідомив, що його дружина ОСОБА_4 просила ОСОБА_1 не турляти паркан та викликала поліцію. В свою чергу, донька позивачки також викликала поліцію. Після цього до відповідача додому прийшов працівник поліції, якому він разом з дружиною пояснили про обставини події. Вказав, що коли працівники поліції поїхали, ОСОБА_1 ходила під парканом та сапою збивала злив, який знаходиться під дахом її сараю. В подальшому приїздив працівник поліції, який повідомив, що відсутні підстави для притягнення його до відповідальності. Відповідач також зазначив, що до адміністративної відповідальності його не притягували. Вказав, що письмові пояснення від його імені писав поліцейський, але в ході відібрання пояснень він не повідомляв працівнику поліції про те, що саме він пошкоджував дах сараю відповідачки металевою палицею. В судовому засіданні зазначив, що він не міг пошкодити дах сараю фізично, оскільки він невисокого зросту та не міг би дістатись до покрівлі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 13.09.2022 близько 14:00 год вона збирала помідори на своєму городі, неподалік від неї знаходився її чоловік ОСОБА_2 . В цей час почула як впала пластикова річ, яка знаходилася на паркані. Після цього побачила, як її сусідка ОСОБА_1 штовхнула плашку шиферного паркану, яка впала і побилася. ОСОБА_1 в цей час стояла біла паркану. Після цього свідок викликала поліцію. Пошкоджений позивачкою паркан свідок оцінює у 9000,00 грн. Вказала, що біля позивачки був присутній невідомий їй чоловік, який допомагав ОСОБА_1 по господарству. Працівнику поліції, який до них підійшов свідок разом зі своїм чоловіком повідомила всі обставини та показали місце події. Свідок у судовому засіданні також пояснила, що після того, як працівники поліції поїхали, вона бачила як ОСОБА_1 збивала сапою конструкцію зливу під своїм гаражем, який знаходиться на відстані близько 1.10 м. 1.40 м від паркану, який побудований на межі між їх подвір`ями, а сарай знаходиться ще далі від паркану. Вказала, що шифер на даху гаража позивачки був побитим ще років 20 тому, можливо він пошкоджений гілками дерев, що росли поряд. Вказала, що її чоловік не пошкоджував шифер на даху гаража та навіть фізично не міг це зробити за станом здоров`я. Зазначила, що її чоловік не міг написати у письмових поясненнях про те, що металевою трубою побив паркан позивачці. Пояснила, що ОСОБА_2 особисто не писав пояснень, це робив поліцейський.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 попросила його допомогти з ремонтом паркану. Точної дати не пам`ятає, але під час демонтування паркану позивачки на території її домогосподарства, у ОСОБА_1 виникла сварка з її сусідами, хто там був і хто кидав землю та каміння не бачив, оскільки паркан між подвір`ями був висотою близько двох метрів. Він не бачив, щоб пошкоджували покрівлю даху.

В ході судового розгляду було досліджено письмові докази, надані сторонами та витребувані судом.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.09.2022, подану ОСОБА_1 до ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, 13 вересня 2022 року громадянин ОСОБА_2 побив шифер на даху гаража та сараю, який розташований на території домогосподарства ОСОБА_1 , чим завдав матеріальної шкоди у розмірі близько 10000,00 грн. Кидав в обличчя ОСОБА_1 груди землі, тілесних ушкоджень не завдано, від проходження СМЕ відмовилась (а.с. 159).

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.09.2022, подану ОСОБА_4 до ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, 13 вересня 2022 року близько 13:30 год ОСОБА_1 погрожувала їй фізичною розправою та пошкодила її паркан з шиферу. Завдано шкоди у розмірі близько 9000,00 грн (а.с. 161).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , 13.09. 2022 близько 14:00 год за адресою АДРЕСА_1 у неї виникла чергова сварка з сусідом ОСОБА_2 , в ході якої, ОСОБА_2 , перебуваючи на городі жбурнув їй в обличчя землю, після чого ОСОБА_1 обперлася на шиферний паркан, який був привалений до стовпчиків її паркану і від цього шифер завалився. Після падіння паркану сусід почав бити дах гаражу та сараю, чим пошкодив шиферне покриття і зливні конструкції. Вказаний конфлікт триває з 2016 року та пов`язаний з межею її домогосподарства та земельної ділянки. Сума збитків без попередньої оцінки становить 10000,00 грн (а.с. 163).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 , 13.09.2022 близько13:30 год за адресою АДРЕСА_2 , у неї із сусідкою ОСОБА_1 почалася лайка, яка пов`язана з тим, що 01.09.2022 ОСОБА_4 разом з чоловіком змайстрували собі бетонний паркан на межі із сусідкою, залишки старого паркану (шиферу) вони підперли. 13.09.2022 її сусідка почала розбивати старий паркан та штовхнула шифер, який впав додолу та розбився. Вказала, що ОСОБА_1 мотивувала свої дії тим, що вона збільшує своє подвір`я та переносить паркан у бік. Зазначила, що ОСОБА_1 погрожувала їй фізичною розправою, ображала нецензурними словами (а.с. 164).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 13.09.2022 близько 14:00 год він вийшов на город, що розташований на його подвір`ї та побачив, що на межі його двору із сусідкою ОСОБА_1 , остання пошкоджувала його паркан, після чого він у відповідь пошкодив дах сараю трубою, яка знаходилась неподалік. Вказав, що вчинив це у відповідь на дії ОСОБА_1 . Також зазначив, що з ОСОБА_1 у нього неодноразово виникають конфлікти через паркан (а.с. 165).

Згідно з повідомленням заступника начальник СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`зку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційний системі « Інформаційний портал Національної Поліції України» за № 3735, 3736 від 13.09.2022 направленні до ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для розгляду, згідно із Законом України «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення (а.с. 168).

Відповідно до довідки ПОГ СВГ ВП Полтавського РУП про результати розгляду звернення, зареєстрованого в ІТС ІПНП (СО) за № 3735, 3736 від 13.09.2022, у матеріалах відсутні ознаки кримінального правопорушення, але вбачаються ознаки цивільно-правового спору, тому немає підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначено, що з громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення протиправної поведінки та роз`яснено про види відповідальності. Перевірку зупинено (а.с. 169).

Відповідно до повідомлення т.в.о. начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 5368 від 21.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про те, що в ході перевірки встановлено відсутність складу кримінального правопорушення та прийнято рішення про припинення її подальшого проведення. Роз`яснено ст. 194 КК України та ст. 1166 ЦК України. Також вказано, що з громадянином ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення протиправної поведінки та роз`яснено про види відповідальності (а.с. 170).

Відповідно до повідомлення т.в.о. начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 5369 від 21.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про те, що в ході перевірки встановлено відсутність складу кримінального правопорушення та прийнято рішення про припинення її подальшого проведення. Роз`яснено ст. 194 КК України та ст. 1166 ЦК України. Також вказано, що з громадянкою ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення протиправної поведінки та роз`яснено про види відповідальності (а.с. 114).

Відповідно до повідомлення начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 3/Аз/115/123/01-2024 від 18.02.2024 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 13.09.2022 по теперішній час до адміністративної відповідальності відділенням поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не притягувався (а.с. 139).

12 грудня 2023 року судовий експерт Авдєєва Ніна Миколаївна склала Висновок експерта № 51 будівельно-технічної експертизи, де зазначила, що вартість ремонтно-будівельних (розмір завданої матеріальної шкоди) покрівлі сараю літ. «Д» та гаражу літ. «В» за адресою: АДРЕСА_1 , що утворилась внаслідок механічних пошкоджень складає 7359,85 грн (а.с. 50-83).

Релевантні джерела права.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Положеннями ст. 15 та 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Предметом доказування у даній справі є обставини, що підтверджують спричинення майнової шкоди потерпілому, обставини на підтвердження того, що таку шкоду спричинив відповідач та обставини на підтвердження розміру заявленої до відшкодування шкоди. При цьому, зазначені обставини підлягають доказуванню належними, достовірними та допустимими доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про достатність підстав для задоволення позову.

Висновки суду.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав усні пояснення, заперечуючи свою причетність до пошкодження водовідливів, шиферної покрівлі даху гаража та даху сараю на території домогосподарства ОСОБА_1 .

Водночас, аналізуючи досліджені під час судового розгляду письмові докази, покази свідків, пояснення сторін у справі, суд приходить до висновку про те, матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що саме відповідач пошкодив водовідливи, покрівлю даху гаражу та сараю, що належать позивачці та спричинив заявлену нею матеріальну шкоду.

Встановлено, що жоден із допитаних в ході судового розгляду справи свідок особисто не бачив як відповідач пошкоджував майно позивачки.

Так, свідок зі сторони позивачки ОСОБА_3 пояснив, що коли між ОСОБА_1 та її сусідами почалась сварка, він відразу пішов звідти.

Натомість, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що покрівля гаражу позивачки була пошкоджена ще задовго до події, яка мала місце 13.09.2022.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається та це також підтверджується поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні, що факт спричинення пошкоджень покрівлі даху гаража та даху сараю позивачки був предметом перевірки органом поліції, під час якої встановлювались наявність події та факту спричинення пошкоджень господарським спорудам, встановлювались свідки події, відбирались пояснення. Разом з тим, за результатами проведення такої перевірки не було встановлено наявність в діях відповідача складу адміністративного чи кримінального правопорушення. Надані до суду матеріали не свідчать про те, що працівниками поліції було встановлено особу, яка спричинила пошкодження водовідливів, покрівлі даху гаража та сараю позивачки та що цією особою є саме відповідач ОСОБА_2 .

Водночас, надані на підтвердження позовних вимог письмові пояснення відповідача, відібрані працівниками поліції щодо пошкодження ним даху сараю металевою трубою не є переконливими для суду, оскільки вони не підтверджені жодним іншим належним та допустим доказом та не є достатніми для висновків суду про те, що саме відповідач спричинив пошкодження даху сараю позивачки та саме у обсязі, заявленому позивачкою та визначеному експертом, а також не доводять фактів спричинення відповідачем інших пошкоджень: даху гаража та водовідливів.

Надані позивачкою та зібрані в ході розгляду справи докази як кожний окремо, так і у своїй сукупності не доводять обставин, на які позивачка посилалась у своєму позові.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з положеннями ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивачкою не доведено факт спричинення їй майнової шкоди саме відповідачем, суд доходить висновку про необґрунтованість, безпідставність та недоведеність матеріалами справи обставини щодо спричинення позивачці моральної шкоди діями відповідача. З огляду на це, відсутні також і підстави для відшкодування заявленої позивачкою моральної шкоди.

Враховуючи викладене, на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Водночас, у контексті оцінки доводів сторін суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів учасників справи, суд вважає, що ключові аргументи доводів сторін отримали достатню оцінку.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Встановлено, що позивачка просила стягнути судові витрати, які складаються з:

1.судового збору в розмірі 1073,60 грн;

2.витрат за проведену вартість оцінки пошкодженого майна у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За змістом положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

представник позивачки: адвокат Хлистун Ірина Миколаївна, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю від 24 липня 2018 року № 2278, місцезнаходження: вул. Халтуріна, 7, м. Полтава Полтавського району Полтавської області, 36000;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

представник відповідача: адвокат Кірнос Наталія Валеріївна, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю від 04 січня 2017 року № 1, місцезнаходження: пл. Перемоги, 11, селище Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, 39300.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2024.